Bidrag till Finlands Mineralogi 1"7 



UraLorthit, enligt Kokscliarow: '*) 



a : b : c-\ : 1,5501 : 1,7814 - 0,64il : 1 : l,149î 



6; c -64 5'. 



Bagratioait^ enligt K.okscharovv: *) 



rt • /' .• c - 1 : 1,5506 '- 1,7715 = 0,6-149 : 1 : 1,14J6 



6 ; c = 65 4' ,8. 



Epidot, enligt Rupfer : *) 



a:b:c—\: 1,5710 : 1 ,8231 = 0,6365 : 1 : 1 ,I605 



/; ; c - 65 ' 36',5. 



Såvidt man af ofvanslSende ofullständiga matningar kan sluta, kom- 

 mer således orthiten ifrån Laurlnkarl närmast den form, som af Mohs blif- 

 vit angifven för Epidot. Ett jemförande af Phillips, Mohs och Kupfers 

 mätningar på Epidot visar, att formen af detta mineral är ganska förän- 

 derlig. Det vore derföre ej underligt, om äfven formen af orthit, som dock 

 förmodligen uppkommit genom någon metamorfos af epidot, vore under- 

 kastad samma föränderlighet, som det mineral från hvilket det bildats, 

 och olikheten emellan orthitens samt uralorthitens axelförhållanden torde 

 derföre ej ensamt bero på osäkerheten af de mätningar, från hvilka man 

 beräknadt dem. 



*) Dessa matningar äro anställda med reflexionsgoniometer, dels med, dels ulan tub. 

 Tillfölje af kristallernas ofullständiga utbildning äro de dock ingalunda noggranna. 



*) N. v. Kokscbarow: über dass Krystall system des Uralorthits. Verhandl. der Russ. 

 Min. Ges. 1847. 



