jÖQ J. E. ISORDENSKIÖLD 



dessa ylurs l'ige tillika är bestämdt derigeriom, att de jemnt afstympa 

 kanten etneliaii kända pyramid- och prisinytor. 



Den ensani.i. . axeln kan man medelst minsta qvadrat-mellioden 

 beräkna af de jem första nedananförda vi.iklar sålunda, all man törst 

 t. ex antager r -. 0,6720, och med detta värde erhåller: 



Iakttagna : Beräknade : »"ff- 



j, , I, ' 121" 42,0 121" 41',9 ■( O,. 



j, , j, 92° 55',9 92" 55',o + 0,9 



3 /, I 3:/. I 159° 7,2 159" 6',5 + 0,7 



3^, î:^, 154° 17',, 154" 17',o + 0,5 



3;. 3:3 p I 118" 18'.3 118° 18',4 - 0,i 



Emot dessa vinklar svara efter ordning följande différence eqvalionerî 

 0,1 + 2999 de =0 

 0,9 + 5111 r/c ^O 

 0,7 + 275 de = O 

 0,5 _- (507 de ^ 

 — 0,t + 890 de =0 

 Således är det sannolikaste värdet för de — 0,noo24 , och 



c = 0,07176 . . . . = Tg. 33 ' 53',5. 

 Med detta värde på den ensamma axeln erhåller man följande öf- 

 versigt öfver den beräknade och iakttagna Inlningen emellan ytorna: 

 Iakttagna:») Beräknade: Kniigt Miller : 



,, : /, 121" 42',3 



(öfver polkant) „ 42 ,§ 



"♦rÂTlâ dessa .nalmngar äro anställda medelst en till Universitetets mineraiie-kabinett 

 hörande Mitscherliclis-reflexions-goMiomeler. Hvarje vinkeluppgift är ett medel- 

 tal al- åtminstone lyra i samma inställning skedda alläsningar, och alla vinkelnpp- 

 gifter, vid hvilka â den törsta graderna äro utsatta, â den andra betecknade med., 

 hafva' erhållits genom särskilda inställningar al san)ma kristallvinkel. 



