Läkemedels användmide vid F'attenkuren. 'i33 



maiisätUiliig al oäiideligt combiuerade physlkaliska och kemisUa proces- 

 ser. Hvarje organ eller organisk vafnad utmärker sig genom en egen 

 strnctur och kemisk sammansättning, hvilka utgöra grunden för dess 

 normala Function. Alla organer i organismen ;'iro genom sin verksamhet 

 underkastade en ständig förändring af sin materiella sammansättning, så- 

 lunda att en del af densamma upplöses och aflägsuas frän organet eller 

 den organiska verksamheten. Härigenom uppslår i hvarje finiclionerande 

 organ, såsom omedelbar följd af dess verksamhet, en förlust af materie, 

 som för möjligheten af organels fortfarande verksamhet måste ersättas. 

 Detta sker genom blodet, som är den gemensamma källa, från hvilkeu alla 

 organer hemta material till ersättnting af den förlust af materie, som aren 

 omedelbar följd af deras organiska verksamhet. Blodet, som sålunda skall 

 afgifva material för alla de särskilda organernas underhåll, är i kemiskt 

 hänseende en ganska sainmansatt vätska, hvilkeu äfven innehåller två i mi- 

 kroskopiskt hänseende skilda beståndsdelar, blodceller (blodkulor) och blod- 

 vätska (plasma). Blodet innehåller både flytande och fasta beståndsdelar, 

 af hvilka de förra antagas utgöra 79% och de sednare endast 21 /o, hvilka 

 företrädesvis ingå i sammansättningen af blodkulorna, som utgöra 12 a 

 13% af blodmassan. I blodets kemiska sammansättning ingå 14 enkla 

 ämnen : Syre, P'àte, Qvafve, Kol, Natrium, Kalium, Calcium, Mag- 

 nesium, Chlor, Phosphor, Suajvel, Jern, Mangan och Kiseljord, imder 

 vissa föreningar, hvilka förekomma i ett bestänult quanlitativt förhållan- 

 de till hvarandra, och beqvämligen kunna indelas i följande 6 hufvud- 

 afdelningai': Protein JÖreningar, Salter, Extracliviimnen, Fettarter, 

 och Gaser. 



Vattnet, som till så betydlig qvantitet ingår i blodels sammansätt- 

 ning och till qvantitet något varierar med hänseende till olika kön, ålder 



