Läiernedels anländande vid Valtenkiiren. 243 



desamnia af iiyll material från blöder. Liktidigt med ämnens afgång ur 

 blodet genom exosmos ur caplllar-karlen, sker en öfvergång af upplösta 

 ämnen ifrån den parenchymalösa vätskan till capillar-kärlen. Genom den 

 större långsamhet med hvilken blodvätskan rör sig långs väggarne af ca- 

 pillar-kärlen befordras detta utbyte af ämnen, som inga i de båda härvid 

 verkande vätskorna, Framförallt kommer i detta hänseende i betraktande 

 den högre tryckning, under hvilken blodet står i capillar-kärlen. Ehuru 

 det arleriella blodet innehåller mera vatten i förhållande till det venösa, 

 har dock den parenChymatösa vätskan mindre täthet än blodet, ett förhål- 

 lande, som enligt de lagar, som ligga till grund för exosmosen och endos- 

 mosen, gynnar den parenchymatösa vätskans öfvergång i capillar-kärlen. 

 Vid hjerlkamrarnes sammandragning utvidgas arterernas periferiska utgre- 

 ningar, hvilket utöfvar en tryckning i de OJganiska väfnaderna och den 

 vätska, se m genomtränger desamma. Denna ökade tryckning, hvilken verkar 

 på den parenchymatösa vätskan, befordrar öfvergången från densamma till blo- 

 det, då deremot vid hjertkamrarnes sammandragning tryckningen fortplantas till 

 capillarkärlen, som, vid delta hjertats tillstånd, står under en högre tryckning 

 än nutritionsvätskan. Följden häraf är en ökad öfvergång af blodets bestånds- 

 delar genom exosmos \\\ capillarkärlen. Omvexlande endosmos och exosmos i 

 capillarkärlen står sålunda i omedelbart förhållande till hjertkamrarnes sam- 

 mandragning och utvidgning, till följe hvaraf alla sådana omständigheter, 

 som verka störande eller befordrande på hjertats verksamhet, ulöfva ett 

 vigtigt inflytande på vexelverkan mellan blodet i capillarkärlen och nu- 

 trionsvätskan. Vid horizontelt läge af kroppen, hvila, sömn, m. m. min- 

 skas hjertats sammandragning, hvaraf följden är en lättare öfvergång af 

 ämnen frå n nutritionsvälskan i blodet. Blodet är sålunda genom capil- 



32 



