.^gg E. J. B ON svon FP 



vAndes deremot at ell tast, icke upplöst läkemedel eu större qvautilel, ^lu 

 den som kau upplösas i larmkaualens vAtskor, qvarstad.iar denua blaud de 

 oupplösta bestäudsdeiarue af födoämueua och aCgår med excrementerua, a.i- 

 lingeu ofön-iudrad eller såsou, e« ny olöslig föreuing. Framför allt hafva 

 de^empiriskevatle.drdvareue, med ledning af siu erfarenhet, dä de under 

 behandling mottagit personer, lidande af secuudAr eller tertiär syphilis, ut- 

 märkta genom sär och utslag af olika art, caries 1 beusystemet m. m. hvilka u.i- 

 der medicinsk behandling användt merkur .mder en eller au.ian form, fram- 

 ställt dessa såsom bevis pS läkemedlens och särskildt nrerkurens förderlliga 

 inflytande pä kroppen. Om visserligen merkurens starkt upplösande verk- 

 ningar f. de organiska väfnaderna mSste medgifvas, och försigtighet der- 

 före" erfordras vid användandet af delta vigtiga medel, hafva de likväl orätt 

 ansett de anmärkte särnaderna m. m. sSsom förorsakade af merkurens bruk, 

 dä desanuua till största delen böra anses säsom den bedrölliga följden af 

 icke kurerad syphülisk smitta. Häraf följer likväl icke, att jag icke sktdle 

 erkänna merkurens skadliga inverkan pä de organiska väfnaderna och fö- 

 rekommandet af en merkuriel dyscrasi i förening med secundär eller ter- 

 tiär syphilis, dervid vätskorne i organisn.en äro genom närvaro af fremmande 

 ämnen afvikande frän normal-förhällandet. Den lid, som erfordras för af- 

 lägsnandet af dessa ämnen genom secretio.isorganerna, kan icke bestä.nmas 

 med säkerhet, emedan detta beror af den större eller mindre lällliel, med 

 hvilken desamma vid materieomsättningen i organisme.i kunna omsättas 

 till den forn,, under hvilken de kunna adägsnas frän kroppen genom 

 lung-, njur- eller hudverksamheten, hvdket stär i det närmaste samman- 

 hang med malerie-omsättningens större eller mindre lillighet. 



Geno.n den syste.naliska vatlenkuren befordras materieomsättningeu 

 i hög grad, hvilken kan bestämmas genom graden af afsöndring genom 



