yattenkuvens inflytande pä Syp/iUis. 275 



lunda, au de iuya.pade syphilitiskt var pS «ig «jelfva, ,ned den påföljd att 

 alla blefvo besvärade af syphilitUk sjukdo.n, I följd hvaraf en af förtviilan 

 «kall hafva tagit Hf.et af sig, sålunda a,, hau öppuade artem cruralis. 

 Lhuru mångfaldiga facta fö.efunnos, genou, hvilka den syphilitiska sjnk- 

 don.ens snaittande egenskap t.llfyllest kunde bevisas, anställdes nu af de 

 läkare, hvilka hyllade en Ssigt, motsatt den so,n blifvit uttalad af den 

 fysiologiska skolan, försök att inympa var frün ett syphilitiskt sär pS friska 

 personer, genom hvilka för.ök det resultat vanns, att efter en sådan inocu- 

 lation af var från ett verkligt syphilitiskt sår, vare sig i det primära eller 

 secundära.stadiun, från condylomer eller syphilitiska bnboner, sjukdomen 

 afven upptrulde såsom en omedelbar följd. Då Ricord af sina inymp 

 ningsförsök drog det resultat, att syphilitisk smitta framkallas genom var 

 ur ett sår, som är i sin utveckling, men icke då läkningsprocessen i det- 

 samma begynt, har Castelnau genom sina likartade försök ådagalagt 

 alt, dä X några fall ympning med var ur ett sår som ar i tilltagande icke 

 medfört smitta, detta åter inträffat vid andra tillfället, med var från sår 

 der läkiungsprocessen redan långt framskridit. Beträffande de misslyckade' 

 fall af ympning med syphilitiskt var som anföras, hvarken kunna eller bö- 

 ra dessa anses såson. bevis på icke närvaro af ett syphilitiskt gift, då så- 

 som S.mon med skäl anmärker, uti ett koncret fall mångfaldiaa 'ver- 

 kände orsaker dertill, att giftet icke öfverHyttas genom inoculation! kunna 

 förekomma. Ehurtt man tidigare erkände den smittande egenskapen af 

 ^ar, som utmärka den secundära syphilis, framställde John H un ter 

 stödjande sig på sina ympningsförsök n,ed var frän sar vid secundär 

 sypluhs, att dessa icke förmå öfverföra smitta på en frisk person, oaktadt 

 .«Huglaldiga observationer, visat att barn, besvärade af syphilitiska sår i 



36 



