Beräkning af sammansatta ämnens egentliga vigter. 291 



Såsom man lilli liimer, /Ir della föihållaude en iiödviliidig följd af 

 Mario llls bekanta lag för gasernas sammantrycknhig. 



Kallar man Jieka den kraft, hvarmed en molekyl verkar på en an- 

 nan K, så erhåller man således för densamma uttrycket: 



J.2 r3 



Den första termen på högra sidan af liknelsen :ir nnder alla för- 

 hållanden densamma hos samma ämne, men förandras deremot från ett 

 ämne till ett annat. Den andra termen åter är beroende af värme-förhål- 

 landen och tilltager isynnerhet ju mindre fast aggregations-form ett ämne 

 antager, så alt denna term (^f^) hos gaserna helt och hållet får öfverhand, 

 och inverkan af den tilldragande kraften blir nästan omärkbar. 



För alt förklara det fasta aggragations-lillstandet, är det nödvändigt 

 att antaga, all molekylernas form i allmänhet mer eller mindre afviker från 

 gestalteti af en sfer. Tiilfölje deraf har äfven den yla, som man kan 

 tänka sig omgifva molekylen och motsvara lika värden af K, ej heller en 

 sferisk gestalt. Ju lä.igre man deremot går från molekylen, desto mer när- 

 mar sig denna yta föt lika värden af K en sfer, och ett ämne antager der- 

 före ett desto mindre f^ist aggregatlons-tillstånd, ju längre molekylerna 

 lägra sig ifrån hvarandra, d. v. s. ju större c blir. På skillnaden emellan 

 den största och minsta radien hos denna yta för lika värden af K (för vär- 

 det K^n), beror svårigheten att förändra molekylernas inbördes läge, d. v. s. 

 ämnets hårdhet, pS ytans form den ordning, i hvilken molekylerna lägra 

 sig emot hvarandra, d. v. s. ämnets krislallform. Molekyler, Inilkas ytor 

 för lika värden af A" äro likartade, blifva på ett likartadt sätt lägrade emot 

 hvarandra, och de ämnen, som bildas af detTi, erhålla således en likartad 



38 



