292 ^- E. J\ on D EN SK I ÔLf> 



krislallfoini eller hlifva isomorfa. Såsom afven undersökningar af Fran- 

 kenheini visat, torde deremol en verklig amorfi knappast vara förenbar 

 med en fast aggregations-form. 



Hnr vill jag dock tillsvidare lenina denna molekylernas afvikelse 

 från gestalten at en sfer utan afseende, något som åtminstone vid flytande 

 och gasformiga ämnen iir alldeles berättigadt, och som äfven i ganska 

 många fall vid fasta ämnen utan olägenhet torde kunna ske. 



Hos fasta och flytande ämnen kan man lätl beräkna sig till c, om 

 man känner den egentliga vigten vid en viss temperatur och O m. m. 

 tryck. Man har nemligen då: 



O-- — - 

 C — rn r, 

 ellei-, då man kan betrakta /• lika med kubikroten ur atomvolumen {v\ 



c — ni v4 

 Hvad gasformiga änuien belrällar, så finner man först, att deras 

 atom-volumer vid en viss temperatur och ett visst tryck ej äro så konstanta, 

 som man vanligen antager. Ty ehuru den första termen (75 J viddetta agre- 



gations-tillstånd är alldeles obetydlig i jemförelse med den sednare \J^\ 

 så torde den dock utöfva ett ganska märkbart inflytande. 



Af eqvationen Kr^-Ttir — c erhåller man nemligen, om a och b 

 beteckna t venue för alla gaser gemensamma konstanter: 



v — a — b ni v i. 



Atom-volumen af en gas blir således desto mindre jii större dess 

 eqvivalent-vigt är. 



Att gasernas atom-volumer under en bestämd temperatur och ett 

 bestämdt tryck, ej äro alldeles konstanta, bevisar såväl den iakttagelsen 



