Beridning af sammansatta cimnens egentliga vigler. 297 



II. Theoreiisk beräkning af fasta oorganiska 

 föreningars egetUtiga vigtei: 



Redan liliige hafva utmarkta kemister, såsom Schröder, Kopp, 

 Filliol, Joule o. Playfair, m. fl. sysselsatt sig med att iittorsUa det 

 sammanhålla, som äger rum emellan ett sammansatt ämnes egenlliga vigt 

 och egentliga vigten af dess beståndsdelar. Vid dessa beräkningar hafva 

 de alllid infört begi'eppet af molekylär- (atom-, eqvivaleiil-) volumer och 

 sökt alt af de enkla ämnenas molekylar-volumer beräkna sig till molekylar- 

 volumerna af ett sammansatl ämne, och delta torde vara orsaken, att de resultaler, 

 till hvilka man hittills kommit, ej motsvarat, hvad man haft skäl att förvänta 

 sig. Storleken af såväl enkla som sammansatta ämnens molekylar-volumer, 

 måste nemligen hufvudsakligast bero på förhållandet emellan den tilldra- 

 gande och frånstötande kraft, som tillkommer hvarje molekjl. I och med 

 delsamma, som man lyckats utforska del förhållande, som eger rum emel- 

 lan ett sammansatl ämnes och dess delars molekylar-krafter, är också 

 uppgiften alt theoretiskt beräkna sig till sammansatta ämnens egentliga vig- 

 ter åtminstone till sin hufvudsakligasle del löst, och del är ganska saniio- 

 likl, att den funktion, som uttrycker detta förhållande, måste vara vida min- 

 dre invecklad, än den, som framställer förhållandet emellan elt samman- 

 satt ämnes och dess beståndsdelars molekylar-volumer. 



Erfarenheten har visat, att lika kemiskt sammansatta ämnen, hvilka 

 kristallisera 1 olika kristallformer, hafva olika egentliga vigler. Man limier 

 äfven ganska lätt, att ej allenast molekylernas afslånd ifrån hvarandra, utan 

 Sfven den ordning, i hvilken de äro lägrade emot hvarandra, d. v, s äm- 



