298 -^- E. Nordenskiöld 



nels kristallform, måste halva iullyUuule pa den egentl'ga vigten. Sålänge 

 lagariie för detta förhällaiide ej uro k;inda, 'Av Tifvea eii fullkomligt iiog- 

 graiiii theoretlsk beräkning af ett ämnes täthet icke möjlig. Vid de be- 

 räkningar, som här iiedanföre anföras, har intet afseende bllfvit gjort på 

 kristallformen, och de äro derföre i allmänhet behäftade med det, meren- 

 dels föga betydande fel, som denna maktlåtenhet kan förorsaka. 



Antager man, att vid ett sammansatt ämne de olika molekylerna, 

 hvaraf ämnet beslår, lägra sig omedelbart vid hvarandra och bilda en uy, 

 sammansatt molekyl, så fimier man genast, att denna sam.mansatta mole- 

 kyls tilldragande kraft eller massa måste utgöra suraman af dess delars 

 tilldragande krafter (massor). Deremot är det mindre tydligt, i hvilket 

 förhållande den frånstötande kraften hos en sammansatt molekyl står till sam- 

 ma kraft hos dess beståndsdelar. 



Otti M, F, S och C beteckna massan (molekylär- vigten), molekylär- volu- 

 men, egentliga vigten och frånstötande kraften påafståndet 1, hos den samman- 

 satta molekylen, m, v, s, c . . . in\ v , a', c . . . , ///. m. motsvarande storheter 

 hos delarnas molekyler, så tyckes detta förhållande uttryckas genom eqvationen: 

 _£_ _ s u "" 4. ''' L 



3/- — 17= t^ 3,,-, "T 3/-, -1- • • • • 



Men om man ej gör afseende på det yttre trycket, hvilket hos fa- 

 sta och flytande kroppar ej har något märkbart inflytande på tätheten, så 

 fêr man af eqvationen: 



A- — ,2 ri 



c = /. M= g. 



1 



och således ; 



c= — r- c=-^-r'in. ni. 



SS ' SI 



M JJ} _\ It -I- i" -1- 



6} Jj « T SI 



