344 A- ^4 N D E LT N 



A ullalas som i andra spiak. Kommer elter ci vocalenie <' eller / 

 i en derpå följande stafVelse, Ijnder a vanligen som œ, såsom vœld- 

 dèkoddè, rike, œc'c'è fader, pœ/di vid sidan. Det finnes ett ljud emel- 

 lan a och o, som någre velat bilda till en ny bokslaf, men detta ljud iir 

 ej annat än diftongen a o, hvarom mera nedanföre. 



E ljuder som i linskan. Det finnes ett ljud emellan e och i, 

 livars upplvomst är lika med ljudet emellan a och o, ty detta ljud är dlf- 

 tongeji ie. Det betecknas här med è. 



I uttalas som i finskan. 1 Enare dialekten uttalas i stundom som 

 det ryska bi (jeri). 



O uttalas som i finskan. Det ljud som förekommer i språket lik- 

 nande det svenska u är ej annat än diftongen ou, liär betecknadt med o. 



Ü uttalas som i finskan. 



AE uttalas emellan e och a, litet bredare an e, men likväl ej så 

 bredt som det finska ä. 



Àfven förekommer i språket ett ljud emellan o och o och det är 

 den oegentliga diftongen e Çeu). 



Diftongerna i lappskan äro af tvenne slag, egentliga och oegentliga. 



Egentliga diftongerna äro; ni, ei, ice, na, ui, ua, iw, iii och œi. 



Oegentliga diftonger finnas till antalet 4 och lialVa den förra voca- 

 len starkare vid uttalet, så att den sednare knappt är hörbar, hvarföre de 

 äfveu blifvit tecknade med ett streck öfver den förra vocalen och den sed- 

 nare vocalen är alldeles utelemnad : à (ao), è Qe) à (ou) och e (eu). 



Åfven har språket trenne triftonger: ücii, uui och iei. 



Cousonanterne b, d, /, g, h, j, k. I, rii, >i, p, r, s, t, v uttalas som 

 i svenskan. 



