354 ^- A I^ D E LI N 



Exempel: uslèp geu. ustèp vän, olmus gen. olbmua meiniiska, 

 laddas gen. lacPd'as led, palkès gen. pc/gga gångstig, pakkbm gen. pa- 

 hbm bud, pivtas gen. piktos kläder, vuoskon gen. vuoskon aborre, /aihas' 

 gen. laiban'' litet bröd, rumas' gen. rubmas' kropp, pœrjedak geu. /;œ/- 

 jedag'a fredag, pce/^a/a^' gen. /jœrg-a/a^^'« djefvul, tuodar gen. <Morf<7/' fjell. 



.4 rf j e c < 1 1' a 



compareras som i andra språk, hafva således tre gradus: positivus, com- 

 parativus och superlativus, hvilka kunna deklineras som substantlva. Ân- 

 delsen i nomlnativus bestämmer efter hvilken deklination och form de 

 kunna böjas. 



Positivus har tvenne former: enstående och samstående form. I 

 enstående form är adjectivum, då det står framför substantivum eller för- 

 enas dermed. Den enstående formen är den ursprungliga, hvaraf den sam- 

 stående uppstått. 



Adjectiva, som i enstående form ändas på at, förvandla denna än- 

 delse i samstående form till is, t. ex. vielggat hvit, vilggis sœidnè hvit 

 vägg. 



Af adjectiva på a taga somliga s till slutstafvelsen : poanda väl- 

 mående, poondas tallobuodje välmående bonde; somliga blifva oförändrade, 

 t. ex. pahha ond, pahha ulmus' ond menniska. 



Adjectiva på è blifva oförändrade, som puorre pœivè god dag. 



Adjectiva på i få ett « till slutstafvelsen, som tietti vidskeplig, tiet- 

 tis olmai vidskeplig man. 



Adjectiva på o laga somliga s till slutstafvelsen, som iidjo blyg, 

 udjbs pardnè blyg gosse; somliga blifva oförändrade, som pbasto elak, 

 phasto nieidda elak Hicka. 



