^nlec/iningar i lappska språket. 's Grommntik. 361 



nyttjas alllid i noiniiiativus siiigularis: taarpas'öp 1. tadrpas'omus kirjèh 

 lœk tak, iiödvändigare /. nödvändigaste böcker ;'iro dessa. 



År talen om tvenne och hviikeii af dem har töreträde framför den 

 andra, till uttryckande hvaraf man kan nyttja superlalivus i svenskan, nytt- 

 jas superlativus intet i lappskan, utan comparativus: t. ex. hvilken ar den 

 bäste af desse tu, kunbba soclnost lä puorèp (ej puoremus). 



Adjectivum upprejiadt uttrycker begreppet af supelativus, pahha 

 pah/ia, värst. 



Härledda tiotnina. 



Nomina kunna härledas af andra nomwia, af verba och af adverbla. 

 Af dem, som komma ifrån nomina, äro de förnämste med sina Sndelser 



a) a.s'' utmärkande litenhet, laiba-s:'' litet bröd, kirjas' liten bok, af 

 luibbè, kirjè. 



b) s utmärkande hvaraf något göres, hvaraf något består, pastis 

 ämne till sked, njuolas ämne till pil, c'oa/yÔA- som har horn, af ^««/i sked, 

 njuolla pil, c'udrvvè horn. 



c) dak: pœivvèdak solsken, hœrggèdak huden af en oxe, kuobal- 

 ddk skrynkla, kcistadak våt väderlek, af pàiuvè dag, hœrggè oxe, kuop~ 

 pmn skrynklig, kciaslas väta. 



d) tak: koornstuk söm, kaalai,tak vadställe, koc'c'ustak tjenare (f. 

 kdskyläineii), af kcuiliun vadning, kuc'c'um befallning. 



e) g(tt, kat: vuoiijalgat huden af en 2 år gammal renoxe, snrvas- 

 kat huden af en hjort, af vaonjal 2 år gammal renoxe, snnwa hjort. 



J) c/g; va jag något som läggas till det lättare, att det skall väga 

 lika med det tyngre, teer rag pâ bettet, af vadje mer öfvervägande, tœrra 

 bett, egg. 



