370 A. A N D L LI N 



rasest, œœrasiu, pi. œrrasak, œricisi, œrrasiit, œrrasidi, œrrasiin, œrrnsin; 

 har comparativus œrèp, som mest förekommer i adverbial betydelse, för- 

 utom, œrèp tarn förutom det. 



c) nuppè-nuppè den ena- den andra. 



(T) kuini kuoibinè hvarannan, af dessa dekliiieras kuoibmè som sub- 

 stautivum på è i alla casus. 



c) mut /o/n någon, deklineras som adjectiva på oiti. 

 J) tnoaddè några, är oböjligt. 



g^ seama densamme, är oböjligt. 



Ä) juoida något, oböjligt. 



i) uccun få, deklineras regelrätt. 



/) œdnak många, deklineras som nomina pa ak. 



k) œmho mer, comp, œnèp, superi, œnemus'. 



/) fœra helst, finnes endast i förening med andra ord. 



m) juékke hvarje, (f. jokd). 



Il) juokkahas' hvarje, (f. jokainen). 



o) puok all, allt, när det står allena, böjes det i pluralis sålunda 

 puokak, puokdi, puokait, puokaidi, puokuin. 



p^ kuktuk bägge, kuk/ugi, kuktuqiit, kuktugidi, kuktugin. 



q) takkar sådan, deklineras som ninkkar; af samma ord bildas äf- 

 ven takkaras' sådan, detta ord deklineras som adjectiva som as\ 



Genom sammansättnmg bildas ytterligare 



kuabbaikkenesii, hvilken helst af två, kotteikkenessi hvilken som helst, 

 iniikkenessi hvad som helst. 



Mige någon, kige någon, kottege, kcellege, kuabbage 



kiag, miag, kotteg. 



