Jnleclnnigar i lapp.^ka spriUels Gramtnalik. olX 



jes'kidg jeii'^otleg 



iataka tatana^a jusl deniie. 



A u m. Alla clessa ord deklineias regelratt med ingen annan för- 

 ändring ;in alt ;'indelserne ihkenessi, ge, ag, g, (ika och a/taga lagges 

 till hvarje casus. 



Suffia^enia. 



Suffixerna svara mot andra språks pronomina possessiva. De äro 

 sing, nm, af, es, eller as; dual, centc, œde, cesgi/, aiue, ar/e, asga; plur. 

 œinek, œdek, œsek, ainek, adek, nsek. 



Vid dessa suffixers fogande till orden bör iakttagas: 



fl) ord som slutas på a, o, i ocli u behålla sin vocal, och suffixen 

 mister sin, t. ex. kiettam min hand af kietla hand och suffixen atn min, 

 sitddoti) min synd af sudda och suffixen atn, spiriin mitt djur af spiri 

 och suffixen am, pirrom min djefvul af pirrb och suffixen ani. 



/') ord som slutas pa è föi'lora sin vocal och suffixen förenas med 

 stammen, t. ex. œdiuiin min moder af cedne mor och ain min, œc'c'ain 

 min fader af cec'c'è fader och suffixen am. 



c) ändelserna ai, oi, i, ui, uti dativus singularis förvandlas till as, 

 os, rs och its framför suffixen, t. ex. œcc'asatu åt min fader, .siiddosam 

 åt min synd, spirisam åt mitt djur, pirriisani ål min djefvul. 



d) ändeisen i, i dativus pluralis förvandlas till ass, t. ex. suto-- 

 dassamek åt våra synder. 



p) plur. ändelserna k, i, it, förbylas till id framför suffixen t. ex. 

 manaidom mina barn, munaidceiwk våra barn. 



/) suffixen förenas i comitativus plur., abessivus sing, och plur. 

 till stammen och ändelserna kuim och tag''(i fogas till suffixen t ex. su- 



toidawkuim med mina synder. 



48 



