430 ^- A l^ D E LI N 



segla, dels af nomiiia och beteckna en eflerapiiing, taroatattatn jag efter- 

 apar det noiTska språket, vill tala uorrska, tario norrman. 



o) lam, verbnni diminitivnni svarar emot den finska ändeisen /<?//, 

 lohkalani lujeskelen. 



p) tacldam, Iciddain i'iro verba freqventativa, utmärkande all hand- 

 lingen sker ofia med nppskof emellan hvarje gîing, logatacldam jag ini- 

 dervisar i det eller det, i detsamma många gånger, lokkaladdam jag läser 

 ofta, upprepade gånger, och det soni snarast. 



(f) sknni, skattdin blifva, göra till det stamordet betyder: vaimo- 

 skani blifva modig, behjertad, vaimoikattatn göra modig, af y«/'6/>?o lijerta. 



r) as'atn, s'aks'am, anse nära det som stamordet betyder, kukkas'am, 

 kukkas'aks'am anse för lång, af kukka lång. 



s) itam, tillkännagifver all stamordet har, får en viss beskaffenhet; 

 kucitain få en rutten lukt, af kuoca rutten. 



Anntarhntngar. 



Lapparne bruka verba impersonaiia likasom 1 andra språk; iiniatta 

 det snögar, arvva det regnar. 



Det talesättet : jag bryr om, öfversättes i lappskan med adnet Ingo; såsom: 

 han bryr sig intet om Guds befallningar, i son une loge Ibmèl koc'c'omiin. 

 Verba œstimandi construeras med dativus: han ansåg käriiet vara värdt 8 

 rubel, son lokka tam lite kavtse riipali. 



Verba neutralia passiva på talarn regera dativuiu: min dotter blef 

 bilen af en hund, t)inn nicitlda kaskatalai pcednagi. 



Verba som betyda köpa och sälja, sätta tingens värde i locativus: 

 jag köper denna bok för tre rubel, mun ostam lam kirje koaliua riipa- 

 lèst, jag säljer stocken för femtio kopek mön vuodain hirsa vitla lo^^e 

 kopeikast. 



