anteckningar i lappska sprâkels Grantmalik. 433 



c'ud^a, genom, 



tdfhoi, i anseende till, t af hast, 



iiitti, lör, föiskull, 



pœllai, vid sidan af, poelt, 



scekka, ibland, 



sajèsf, i ställe för, saàjai, 



snilla, med, efter, 



Anmärk. 1 lappskan kan nian nyttja tvenne prepositioner på en- 

 gäng, såsom fallet är med lut hos ech erit ifrån, stnndom med padjelèst 

 på och erit ifrån; han gick från huset, son vazi vieso lut erit; han af- 

 vänder allt ondt ifrån mig, son jorgal piiok pnhait mun padjelèst erit, 



Alla de postpositioner, som halva kasus, kunna taga suffix såsom 

 nomina; såsom sistaui uti mig, sistat uti dig, sistes uti henne, sistœm 

 uti oss två, sistœde uti eder två etc 



Adrerhter. 



Adverbierna i lappskan äro antingen anhangspartiklar, som icke 

 bilda egna ord utan eflerhängas andra, eller sjelfständiga adverbier, hvilka 

 stå såsom egna ord. Anhangsparliklarna äro : ^e, ko, lagai, ta^ ne, de-, 

 1. ex. kostege någonslädes, af kost hvar, koassege någon tid, af köas när, 

 teko likasom, såsom, af te så och ko, maydlagai efter hvarandra, af mayel 

 efter och lagai joko monne, manne Iivarfore, nutla utan, made jo, tade 

 desto. 



De sjelfständiga adverbierna äro antingen egna ord, som icke mera 



visa någon nominal likhet (icke hafva kasus) eller också äro de kasus af 



nomina oeh pronomina; de äro för öfrigt antingen stam eller härledda ord : 



a) Rena adverbia äro ibland andra följande: koggo hyar, taggohJÀv, 



toggo der, tœœppè här, ieik hit. taal nu, odne idog, œskè nyss, silhavè 



