46S A. E. A RF p E. 



gregaferna aro i det inre hvita, meii aiilöpa lätt och blifva på ytan svagt 

 rostgiila; dock går denna af syrsiittnlng beroende färgförändring alldrig 

 långt och mineralet bibehåller sig ganska väl utan att söndervittra. De 

 fina krystallnålarna lösa sig fidlstäiidigt i vatten och smälta vid upphett- 

 ning i petroleum. Genom vägning i petroleum har jag fuiinil spec. 

 vigten = 1,615- 



För att utröna samraausättningen gjordes följande försök: 



1} 1»545 gr- förlorade vid upphelt^iing till I 15" 0,428 gi'-» motsvaran- 

 de 27,70 p. c. 



2) 1,500 gr- blandades och glödgades med ungefär 6 ggr. sin vigt 

 utglödgad biyoxid och förlorade dervid 0,663 eller 44,20 p. c, som således 

 utgör mineralets vattenhalt. 



3) 0,776 gl'- lufttorkadt mineral qvarlemnade efter glödning en te- 

 gelfärgad återstod — 0,152 gr. eller 19,59 p. c. 



4) 1,545 gr. löstes i vatten och digererades med klorvatten, hvar- 

 efter med ammoniak en fällning afskildes, som efter kokning med kali 

 och tillbörlig behandling af den lösta och olösta delen visade sig bestå af 

 0)206 lerjord och 0,i(i7 jernoxid; i den från ammoniakfällningen afskilda 

 lösningen erhölls på vanligt sätt med klorbarium 1,562 svafvelsyrad baryt. 



Mineralet innehåller således : 



Svafvelsyra 34,7i 



Jernoxidul 6,23 



Lerjord 13,33 



Vatten 44,2o 



98,47. 



