analyser af Finska Mineralier. 469 



Enligt beräkning tir jernaluii, d v. s. föreningen 

 Fe S + Al S^- + 24 H 

 på följande salt sammansall: 



4 eqv. Sv.ifvelsyra =• 160,0 34,53 



1 » Jenioxidiil = 36, o 7,77 



1 » Lerjord — 51,4 II, 09 



24 » Vallen =216,0 4G,gi. 



403,4 ~tÖ(W 



Det kan anmärkas, att ingen hittills analyserad nativ jeinalun mot- 

 svarar den teoretiska formeln s3 noga som denna; närmast kommer den 

 af Ramnielsberg analyserade från Mörsfeld i Zweybrücken, innehållan- 

 de ringa qvantiteter kali och talk, beståndsdelar, hvilka ej kunnat upp- 

 täckas i det af mig undersökta mineralet. 



10 I sammaidiang med föregående undersökning gjordes några 

 försök med ett svafvelsyradt jernsalt — /'^itriolukm — som finnes å Uni- 

 versilelets mineralkabinett och enligt en anteckning å etiketten förekom- 

 mer i Muonioniska (Enontekis) i en bassin, som om sommaren uttorkar. 

 Ämnet har afsatt sig omkring små, skarpkantiga, lösa stenar och har ur- 

 sprungligen vant jernvitriol, hvilken i det inre af en del stycken ännu är 

 nästan oförändrad; i andra har den deremot blifvit partlelt oxiderad till 

 ett gulaktigt, pulverformigt, i vatten blott till en del lösligt ämne, ulan atlnågpn 

 bestämd förening derur ännu uppkommit; på sina ställen visa sig fuilrådiga, si- 

 denglänsande krystallisationer af löst sammanhang. Sedan det blifvit uli edt, att 

 svafvelsyra, jeru och vatten voro de enda beståndsdelarna i dessa saller, bestäm- 

 des deras rdallva mängd genom upphettning och glödgning. ~ Förkislen 

 vid begynnande sönderdelning ansågs som vatten och den dereflei- erhållna 

 glödgningsförlusten som svafvelsyra. 



