474 A. E. A Hpp E 



14. Glimmer frän Pitkäranda. Tillsamman med t'öregaeiicle 

 mineral förekommer en an gul, i'in ollvfärgad glinimerart, i fina, tält samman- 

 gyttrade, böjliga blad eller fjell, hvilka efter glödgning blifva något mör- 

 kare och antaga en halfmetallisk glans; det blekt gröngula pulfrel blir ge- 

 nom upphettning mörkbrunt. 



Analysen gaf följande resultat: 



Kiselsyra 47,7^ 



Jernoxld 6,so 



Lerjord 3 2,05 



Kalk 0,97 



Talk 0,57 



Vatten 4,73 .... b,ii^. 



93,05. ■ 

 Då de relativa qvantiteterna af dessa beståndsdelar tiro desamma som 

 hos kaliglimmern, har — med fästadt afseende å mineralets fysiska beskalfen- 

 het i öfrlgt — ingen alkalibestämning ansetts vara af behofvet påkallad. 



15. ^Inalys af Kr om g I hn rn e r frAn I/umantz , af F. A. 

 Hällström, Stud. af fys. mat. fak. Angående fyndorten för detta mi- 

 neral, hvaraf några stulFer förvaras i Universitetets mineralsamling, har jag 

 ej kunnat inhemta annat, ;'in att det :'ir Hirvivaaraberg i närheten af He- 

 räjokl kopparhytt.i, der detsamma anträlFas tillsammans med qvarz och 

 jernoxldhydrat i pseudom rfoser efter jernkis af formen co O co . 0. Del 

 bildar ett otydligt kryslallini.skl eller mycket finfjelligt aggregat af ljusgrön 

 färg; dock är del färgande ämnet icke jemnt fördeladt öfver hela massan, 

 ty nästan färglösa glinunertjell kunna derur afsklljas. Brottet ojenint ocli 

 spllttrlgt. Hårdheten mindre än kalkspatens. Spec. v. := 2,37. Samman- 

 smälter för blåsrör med borax och fosforsalt till grön perla. — Ar 



