Analyser af Finsha Mineralier. ^TJ 



kolsyradt kali-natron *) och beslSndsdelarnes afsUiljande efler deu allmänt 

 begagnade metoden. Den efter smältningen erhållna kiselsyran behand- 

 lades med en kokande lösning af kolsyvadt nation; jernoxiden skildes från 

 lerjorden genom blandningens repeterade kokning med kaustikt kali och 

 talkjorden utfälldes med fosforsyradt natron-ammoniak ; mangan, hvarnf 

 ett spår förekommer, bestämdes ej särskildt. 



1^ lj341 gl'- glödgact mineralpulver gaf 



Kiselsyia 0,809 eller 60,33 p- c. 



Lerjord 0,oo5 » 0,37 



Jernoxid 0,124 » 9,05 



Fosfors, talkjord . . 1,080 » Talkjord 29,o2 



98,97. 

 2) 1,376 gv. gaf 



Kiselsyra 0,8i6 eller 59,3o 



Lerjord 0,oo9 ^^ 0,65 



Jernoxid 0,t25 ^' 9,o8 



Fosfors, talkjord . . 1,094 » Talkjord 28,65- 



97,68. 



Dessutom innehåller lipariten omkring 1 p. c. tenn- och koppar- 

 oxid; genom ett särskildt prof med fluorväte utreddes, att densamma är 

 fri från alkali. 



Beräknas sammansättningen af det oglödgade mineralet med , den 

 första analysen till utgångspunkt och med det antagande, att 6,71 p. c. uttryc- 

 ker vattenhalten (då 1,341 glödgadt motsvarar 1 ,425 oglödgadt och icke oxi- 

 deradt mineral) så finner man att lipariten innehåller: 



*) Det kolsyiade alkalil var lill denna, likasom till alla îiar omtalade analysti, dei det 

 begagnades, framställdt genoai glödgniiig af Seigneltes salt. 



