502 j1. E. Abppb 



De analyser af pyrallolit, soni i det följande meddelas, aro ämnade 

 att lemna bidrag till lösningen af de frfigor, hvilka fästa sig vid de här an- 

 tydda förhållanden 5 nämligen att å ena sidan söka afgöra, huruvida de på 

 särskilda ställen hos oss förekommande stenarter, hvilka inan sammanfört 

 under namnet pyrallolit, verkligen äro specifikt identiska eller ej, samt att 

 å andi'a sidan uppvisa det genetiska samband, hvari pyralloliten möjligen kunde 

 stå med andra mineralier. — Ehuru svaret på dess frågor, med teiiilig säker- 

 het fi-amgår redan ur de efterföljande analyserna, hoppas jag dock att i en 

 snar framtid kunna utsträcka dessa undersökningar till flere lokaliteter; 

 ty detta mineral, som uppgifves icke förekomma annorstädes än i Finland, 

 har här blifvit anträfFadt uti kalkbrotten ganska allmänt. Enligt Holm- 

 bergs uppgifter i dess nyligen utgif na Mineralogischer ff^eg weiser durch 

 Finnland har det blifvit fuiuiet på följande ställen: flere kalkbrott i 

 Pojo socken; kalkbr. vid Lojokyrka; Frugards kalkbrott i Mäntzälä; Mor- 

 tensby, Nevas och Takvedaholm inom Sibbo socken; Kulla i Kimito, Nik- 

 saari i Ejerno samt i Pargas vid Storgård, Skräbböhle, Ersby, Pjukala, 

 Simonby, Hyvylämpi, Lapplaks och Ontala. Dessutom har A. Norden- 

 skiöld, hvars varma nit för mineralogin jag har att tacka för det lill 

 analyserna använda material från Frugård, Takvedaholm och Skräbböhle, 

 äfven lemnat mig en såsom pyrallolit betecknad stufF från Haapakylä i 

 Wichtissocken. 



Pyrallolit från Storgård. I. 1 dess år 1820 utgifna Bidrag till 

 närmare kännedom af Finlands mineralier och geognosie, I. 2 1 ff. har stats- 

 rådet j\ ordens kiöl d meddelat en utförlig beskrif ning jemte kryslallogra- 

 fiska mätningar och en kemisk undersökning af pyrallolit från denna dess 

 äldsta fyndort, der IVaml. Grefvc Sleinheil, "som flere gånger med utom- 

 ordentlig noggrannhet undersökt kalkbrotten i Pargas," först uppmärksammade 

 deusainma. 



