12 



studerande iiugdomeii ocli lat akliig någon gå oliulpen ifrån sig, som an- 

 lltatle hononj om bisland. Med krisllig broderskärlek omfattade han sina 

 mednicniiiskor ocli var lijelpsam emot alla, utan anspråk på erkänsla. I 

 allmänna umgänget var han mestadels alltid upprymd och glad, höll tal, 

 improviserade, sjöng och roade sin omgifning med mimiska föreställningar, 

 af företrädesvis komiskt innehåll, i hvilka han var mästare. Han kunde, 

 såsom en af hans vänner nyligen ganska naivt yttrade sig, ''«/• graf vante 

 franikalht af döda, kända originaler, hvilka lef vande gingo i /lor/oiii igeri". 

 Det mimiska elemenlet hade öfverhufvud så incorporerats med hans varelse, 

 att man af hans ansigtsuttryck icke sällan kunde dömma, hvad som för- 

 siggick 1 hans inre. Skön konst i allmänhet och dess idkare ondiuldade 

 Ilmoni med värma, men i synnerhet var musiken hans älsklingsbarn. God 

 make och far var han alllid äl.skad af sin familjekrets. Sina publika före- 

 läsningar vårdade han, liksom llvasser, mycket noggrannt, och nedskref 

 i början hvar och en af dem. Under de senare åren af sin lefnad höll 

 han dock s. k. fria föredrag, hvilka, genom hans kända talareförmåga, er- 

 liöllo elt sammanhang, en afrundning och en' genialitet, som gjorde dem 

 för auditoriet intressanta, äfven då de, som ofta hände, uttalades i svul- 

 stiga ordalag. 



Ilmoni ingick år 1833 sitt första äktenskap lued Prosten Lilje- 

 strands dolter Sophia Charlotta, och detla välsignades med 4 barn, 

 sönerne Hugo Immanuel, Axel Hjalmar, Torsten Oswald och 

 doltren Sophia Alfhild. Efter 16 års lycklig sammaidefnad med denna 

 sin maka, blef han vid 57 års ålder , olycklig nog alt förlora henne och 

 gifte sig för andra gången med Maria Crohns, dotter till Kontrakts- 

 Prosten D:r E. A. Crohns, Denna hans senare maka öfverlefvcr honom, 

 jemte eu dotter Irene Maria. 



