15 



byde med visse i de senere Aar opdagede megatherioide Dyr, dog anse den for vel be- 

 grundet, eftersom der for Resten ligesaa lidt blandt de uddøde Kjæmpedovendyr som blandt 

 de nulevende Dovendyr gives noget, som har flere end ure Tænder i hver Underkjæbe- 

 gren'); en enkelt Slægt (Coelodori) har endog kun tre. Men naar det først er paavist, at 

 den af Krøyer beskrevne Underkjæbegren kun har baaret fire Tænder, stiller Sagen sig 

 anderledes, og man vil da sikkert let i haus Platyynatlms erkjende den Slægt, som Professor 

 Gervais for en Snes Aar siden har opstillet i det Castelnauske Reiseværk under Navn af 

 Lestodon-), og om hvilken han atter i den allernyeste Tid har givet nogle flere Oplys- 

 ninger^). Alle de øvrige i Krøyers Notits fremhævede Ejendommeligheder, Kjæbens 

 Brede fortil, den forreste Tands Stilling udenfor Tandrækken og langt foran de øvrige, 

 endelig den bageste Tands betydelige Størrelse i Sammenligning med de foranstaaende og 

 dens Tyggeflades Ottetalsform ere jo netop de selvsamme Særkjender, som Gervais til- 

 lægger Slægten Lcstodon. Del vil heller ikke falde vanskeligt i Platyynatluis platensls at 

 gjenkjende netop Gervais' Lestodon armatus, den mest typiske af de Arter, af hvilke 

 man hidtil har fundet flere eller færre Levninger. 



Krøyer har saaledes opdaget og charakteriseret dette mærkelige Kjæmpedovendyr 

 ikke blot længe førend der fra andre Sider blev offentliggjort Noget om det, men selv flere 



') Rigtignok haves der foruden Krøyers Angivelse endnu to andre om megatherioide Underlijæber 

 med fem Tænder; men der lian iklte fra nogen af dem hentes nogen alvorlig Indvending mod denne 

 Regels Gyldighed. Den ene Angivelse er allerede temmelig gammel og hidrører fra Blain ville. I 

 en Alhaudling om -les Édentés terrestres» (Megatherium og Megalonyx) nævner han blandt andre 

 Afstobninger af nordamerikanske megatherioide Knogler, som Dr. Harlan havde foræret Pariser- 

 museet, ogsaa et Underkjæbe-Kragment «portant encore cinq dents en série» (Comptes rendus, tom. 

 S""«, 1839, p. t42 og Ann. d. Se. nat. Sec. Sér. T. XI, 1839, P. 118). Men naar man prøver denne 

 Angivelse noget nøjere, vil man finde, at det omtalte Fragment ueppe kan være noget andet end et 

 fra Big-bone-lick, hvilket Owen senere har vist at tilhore en Mylodon [harlani], og som har fire 

 Tænder; der foreligger derfor her utvivlsomt kun en simpel Skrivfeil. I det andet Tilfælde har 

 den, som først har gjort opmærksom paa det, nemlig Professor Gervais, forklaret den femte Tand 

 som en tilfældig Anomali paa Grund af, at en anden Kjæbegren af den samme Kjæmpedovendyr-Art 

 ikkun har ure Tænder (C a s tein au' Expéd. d. 1. part. centr. d. l'Amér. d. sud. Zoologie, Tom. 1, 

 Paris 1855, p. 47, note i og Mém. d. 1. Soc. géologique de France. 2de Sér., T. 9™«^ y. Mém., 

 Paris 1873, p. 27, note 1). Som man vil faa at se, træffer det sig saaledes, at det Kjæmpedovendyr, 

 hos hvilket Gervais i et enkelt Tilfælde har iagttaget fem Tænder, netop er det selv samme, som 

 Krøyer har kaldt Platygnathus. Havde den af Sidstnævnte fundne Kjæbegren virkelig havt de an- 

 givne fem Tænder, maatte man være bleven betænkelig ved Professor Gervais' Forklaring; men 

 som Sagen nu staar, niaa Forklaringen anlienbart i boj Grad vinde i Sandsynlighed , og allerede derfor er 

 det af Vigtighed, at Tandforholdet i den af K royer fundne Kjæbegren nu er bragt paa det Rene 



') Expédition dans les parties centrales de l'Amérique du sud sous la direction du comte Francis 

 de Castelnau. Septième Partie. Zoologie. Animaux nouveaux ou rares. Tome premier. Anatomie 

 par M. Paul Gervais. Paris 1855. P. 47. 



') Mémoires de la Société géologique de France. 2™e. Série, Tome g»«, V. Mémoire sur plusieurs espè- 

 ces de mammifères fossiles propres à l'AmériiiMC méridionale, par .M. Paul Gervais. Paris, 1873 

 P. 21- 3.i. 



