'^': 



JDRAR 

 17 \^i\ -^-«-^ 



Hvirvelraden (columna vertebra/is). - -_ -' 



Hvad der haves af dette liidtil ubeskrevne Parti af Skelettet, er rigtignok kun meget Lidt; 

 men der findes dog blandt de foreliggende Stykker nogle, fra hvilke der kan hentes nogen 

 brugbar Oplysning, og navnlig en Brysthvirvel (Tab. 2, Fig. 1), som er fuldstændig med 

 Undtagelse af, at den største Del af Hvirveltornen er brækket af, og en første Halehvirvel 

 (Tab. 2, Fig. 2), paa hvilken den bnjre Tværudvæxt mangler, men som iøvrigt er særdeles 

 vel bevaret. Begge ere af et gammelt Dyr og ligne i Farve og den hele Conservations- 

 Maade ganske Underkjæbegrenen, saa at der er Grund til at antage, at de hidrøre fra det 

 samme Individ som denne. 



Brysthvirvlens Legeme er henved 75 Millim. langt og omtrent ligesaa højt og bredt 

 fortil; bagtil tiltager det lidt i Omfang, og den bageste Endeflade er derfor ubetydehgt 

 større end den forreste. Sidefladerne ere udhulede efter Længden og convergere nedad, saa 

 at der paa Undersiden fremkommer en stump Kam langs !\lidten. Fra Hvirveibuens bageste 

 Udsnit for Rygmarvsnerverne [ineimra spinalis posterior) løber en Fure, som rimeligvis har 

 tjent til Leje for Rygmarvskanalens ind- og udtrædende Kar, i skraa Retning nedad Side- 

 fladen og taber sig der lidt nedenfor Midlen. Hvirvellegemets bageste, noget udstaaende 

 Hjørner ere skraat afskaarne og danne to aflange Ledflader for Hovederne af det fra Hvirvlen 

 udgaaende Ribbenspar (Tab. 2, Fig. 1, a). Dernæst bærer Hvirvelbuen ved sit Udspring fortil 

 paa hver Side en skraat stillet, rendeformigt udhulet Ledflade (Tab. 2. Fig. 1, b.) som, 

 efter hvad man véd fra andre Kjæmpedovendyr, har været bestemt for en tilsvarende 

 Ledflade paa Halsen af den foranliggende Hvirvels Ribben; endelig findes der paa Enden 

 af hver af Tværudvæxterne en hvælvet Ledflade Tab. 2, Fig. 1, c), med hvilken Ribbens- 

 knobben paa det sidstnævnte Ribbenspar har været ledføjet; Ribbenene, eller i alt Fald 

 Flertallet af dem, have saaledes været fæstede til Hvirvelraden hvert ved Hjælp af tre 

 særskilte Ledflader. Allerede denne Omstændighed betegner Hvirvlen som ubetinget tilhø- 

 rende et megatherioid Dyr; som bekjendt er denne tredobbelte Ledføjning mellem 

 Hvirvler og Ribben paavist baade hos Megatheriet og hos A^ijlodon robustus og Sce- 

 lidoiherium leptocephalum ; den findes nu fremdeles foruden paa den her beskrevne 

 i«stodon-Hvirvel ogsaa hos Platyonyx owenii, Lund, og den allerede tidhgere udtalte For- 

 modning, at den turde være et fælles Særkjende for alle Kjæmpedovendyr*), vinder saaledes 

 stedse mere i Sandsynlighed. Mellem de forreste Zygapophyser findes der ved Hvirvel- 

 tornens Rod en særegen, fra hine adskilt, smal Ledflade, som ligger næsten horizontalt og 

 vender opad ligesom disse, og en tilsvarende, men lidt større og bredere findes paa den 

 nederste Del af Tornens Bagkant midt imellem de bageste Zygapophyser (Tab. 2, Fig. 1 , f). 

 Lignende mediane Hvirveltorn-Ledflader sees fremdeles paa tvende Hvirvelbuer, en temmeUg 



') Owen, R. Description of the Skeleton of an E.\t Gig. Slotli & c. S. 62. 



Videask. äelsh Sbr., & Række, nalurvtdeosk. ug malhem. Afd. XI. 1. 



