21 



Tvivl om, at det Frairmenl af et Overarinsben (Tab. 1, Fig. 2), som Krøyer har hjem- 

 bragt, virliehg hidrører fra det samme Dyr som Underkjæbegrenen, og saa Meget er under 

 alle Omstændigheder vist, at det ikke kan henfores til noget andet af de hidtil opdagede 

 Kjæmpedovendyr, og at det altsaa maatte antyde en hidtil iibekjendt Art, hvis det ganske 

 mod Forventning ikke skulde tilhøre Lestodon armatus. 



Det foreliggende Fragment er det nederste (distale) Stykke af et venstre Overarms- 

 ben, som er brækket skraat over saaledes, at Drudet paa Knoglens Forsider netop træfl'er 

 den nederste Ende af den ophøjede ru Flade, paa hvilken Deltamuskelen fæster sig, medens 

 det paa Bagsiden gaar lige ovenfor det lidt højere siddende foramen nutritium. Det er 

 af et udvoxet og, efter de stærkt udviklede Kamme og Råheder at dømme, vistnok endog 

 af et gammelt Individ. Blandt de Afbildninger, som Krøyer har efterladt sig, er der en 

 Tegning af dette Stykke, som viser, at det endnu stedse er ganske saaledes som den Gang 

 han lod det tegne; men Brudfladen er tillige saa frisk, at der ingen Tvivl kan være om, 

 at Knoglen maa have liggel paa sit Lejested enten hel og holden eller i alt Fald mere 

 fuldstændig, end den nu er, og at den er knækket over ved Udgravningen. Det stemmer 

 i Udseende og Farve saa noje med de ovenfor omtalte Fragmenter af Skulderbladet og med 

 det ligeledes hjembragte Spoleben, at der for saa vidt neppe kan være Noget til Hinder 

 for at antage, at alle disse Stykker have tilhørt et og samme Individ. 



Brudstykket er aldeles tilstrækkeligt til at vise, at Overarmsbenet hos Lestodon 

 armatus i det Hele taget har overmaade megen Lighed med det hos Mylodon robustus og 

 ligeledes, om end i noget mindre Grad, med det hos Lunds Platyonyæ owenii. Ligesom 

 hos disse Former er den indre Armkno (Condylus) ikke gjennemboret af noget Hul for 

 Gjennemgang af Nervus medianus. Heri stemmer Knoglen vel ogsaa med Megatheriets 

 Overarmsben; men i andre Henseender frembyder den kun en fjernere Lighed med dette, 

 hvorimod Overensstemmelsen med Overarmsbenene hos de to andre ovennævnte Kjæmpe- 

 dovendyr strækker sig til næsten alle Forhold. Trods denne Lighed kan en Forvexling 

 dog allerede paa Grund af Forskjellen i Størrelse vanskelig linde Sted. Det foreliggende 

 Brudstykke er paa det bredeste Sted tværs over de pladeformigt udviklede Armknoer 0"°,246 

 (9^'; T.) bredt, medens Overarmsbenet hos Mylodon robustus kun har en Brede af O™, 19 paa 

 samme Sted, og det nf Platyonyæ owenii kun maaler O", 18. Antager man, at det indbyrdes 

 Forhold mellem Knoglens øverste og nederste Del har været det samme som hos Mylodon 

 robustus, og beregner man derefter dens Længde, har den været 0",515 (18-(.t T.) lang; 

 lægger man Proportioner som hos Platyonyæ owenii til Grund for sin Beregning, bliver 

 Længden endog O^jôl (23',.i T.) ; rimeligvis vil den virkelige Længde ligge mellem de to 

 ved Beregning fundne TaH), men selv under denne Forudsætning har Overarmsbenet hos 



') Burmeister angiver ogsaa denne Knogles Længde tii .?0 T. Il^ng. M.), se: Anales del Mus. publ. 

 d. Buenos Aires. T. I. Entrega terceira, p. ITii. 



