52 12 



a) Stave. 



En Stav bestaaer af en udvendig og en indvendig Del. 



Den udvendige Del er en klar Cylinder eller et svagt udtalet Prisme med meget 

 glat og gllndsende Overflade (Fig. I, c). Det er denne Del og netop kun denne, som 

 meget hurtigt forandrer sig ved Luftens Indvirkning eller anden Indflydelse, Forandringer, 

 som jeg forhen nølere har beskrevet og afbildet'), og som jeg antager for bekjendte og 

 derfor ikke skal opholde mig ved. Kun vil jeg fremhæve Tverdelingen i Skiver, der synes 

 at angive den Maade, hvorpaa hele Stavens udvendige Del er bygget (spiralförmig Anord- 

 ning?). Kun sjeldent seer man Længdestriber i Midten, eller hele Staven er bleven ube- 

 tydeligt bredere. 



Den indvendige Del er kegleformigt tilspidset og ender indad med en fin Traad, 

 som støder til Membrana limitans externa (Fig. 1, d). Keglen bestaaer af en bleg, mal, 

 meget fintkornet og ensformig Substants; ïraaden er klar, begrændset af en enkelt Kontour 

 paa hver Side. Skjøndl Keglen vel kan forandre sin Form og blive bredere eller sjeldent 

 længere, ere disse Forandringer dog af en ganske anden Beskafl'euhed end Forandringerne 

 ved den udvendige Del, hvilket Forhold ogsaa viser, at deres Substantser ere forskjellige. 

 Keglen knækker let af, og selv førend dette skeer, er Brudstedet tydeligt selv paa aldeles 

 friske Præparater. Naar den er ifærd med at knække, finder man i sjeldne Tilfælde Keglen 

 hængende til Stavens udvendige Del ved en fin kort Traad, der dog ikke synes at udgjøre 

 nogen væsentlig Del af hele Staven. Den fra Keglens Spids afgaaende flne og stive Traad 

 er ikke underkastet videre Forandring, end at den kan knække af, saa at det er vanskeligt 

 at bestemme dens absolute Længde; dog kan Traadens Ende opsvulne, til et lille lancet- 

 formigt Legeme, og man kan træffe denne Form saavel paa omkringsvømmende Stave som 

 paa Stave in situ, nærmere eller fjernere fra Keglen , men Opsvulningen er ikke normal 

 og maa ikke forvexles med det i det udvendige Kornlag værende Stavkorn, som sidder paa 

 Traaden, efterat den er gaaet gjennem Membrana limitans externa ind i det udvendige 

 Kornlag, hvor vi atter ville træffe den. 



b) Tapper. 



En Tap bestaaer af tre Dele: Legemet, som ligger i Midten, Spidserne, som vende 

 udad mod Pigmentet, og Forlængelsen, som vender indad og støder mod Membrana limi- 

 tans externa. 



Legemets Form er en Cylinder, med rundt Tversnit i nogle Tapper, med ovalt 

 i andre; de sidste ere de talrigste. Udad er Legemet lige afskaaret, oftest begrændset af 

 to meget fine Linier; indad viser det sig afrundet, men Rundingen modificeres ved Forlæn- 

 gelsen og dens Indhold (Fig. 1, e). Paa Tapper med ovalt Tversnit findes en Længdefure, 



'i A Hannover, inikruskoniski' llii(ieisi)i;elser af Nervcäystemcl 184.'. Pag. 6?, Tab. IV, Fis 

 del kgl daiiski' Videnskabernes Selskabs naturv. oa malh. Afd. Vol. X. 



