53 



hvorved de deles i to lige Halvdele, og Tappen erholder derefter Navn af Tvillingtap; paa 

 Tapper med rundt Tversnit sees denne Læugdefure ikke. Legemets Substants er vel klar 

 og gjennemsigtig, men den bliver hurtigt grovtkornet, og det er charakteristisk, at hele 

 Legemet tillige bliver bredere, ofte lancetformigl eller langagtigt lijerteformigt (Fig. 3 og 4|. 

 Dette beroer derpaa, at Substantsen er langt blødere end i Stavene; Legemerne kunne blive 

 2 — 3 Gange bredere end i den oprindelige Tilstand og kunne brede sig saa stærkt, at de 

 dække og skjule mellemliggende Stave, saa at der fremkommer et Udseende, som om Tap- 

 perne laae tæt ved Siden af hverandre uden Mellemrum, eller som om Stavene aldeles 

 manglede; for en Del beroer dette Forhold ogsaa derpaa, at Stavene besidde langt ringere 

 Modstandsevne end Tapperne. Skjellet mellem Legemets to Halvdele kan udslettes aldeles 

 eller holde sig som enkelt eller- doppelt Længdelinie (Fig. 3). 



Spidserne afgaae fra Legemets udadvendende, lige afskaarne Ende (Fig. l,f). Der 

 er altid to; dog har jeg seet Tapper med rundt Gjennemsnit, som kun havde een Spids, 

 uden at jeg dog er sikker paa, om dette er det normale Forhold (Fig. 3, h). Spidsernes Form er 

 konisk, med den tilspidsede Ende udad mod Pigmentet, hvoraf de som forhen anført fuld- 

 stændigt omgives. Deres Længde er noget mindre end Legemets; deres Substants er finere, 

 men Overfladen i naturlig Tilstand mere ru. Undertiden seer man Tverstriber eller en 

 Længdestribe paa dem (Fig. 3, g). De brække let af eller bøie sig paa forskjelllg Maade 

 eller blive spinklere. 



Forlængelsen afgaaer fra Legemets afrundede Ende, har en rektangulair Form, 

 hvis længste Side omtrent er lig Taplegemets Længde, medens dens korteste Side indad 

 med en lige Linie stoder til Membrana limitans externa (Fig. 1, g). Forlængelsen dannes 

 derved, at Tappens Legeme (men ikke dens Spidser) egenligt er omgivet af en yderst fin 

 Kapsel, der slutter yderst nøle om den og kun fremtræder paa Siderne af Legemet, naar 

 man seer dem begrændsede af en Doppelkontour eller seer et Mellemrum mellem Kapselen 

 og Legemets grovtkornede Masse. Forlængelsen er efter al Sandsynlighed en Fortsættelse 

 af de forhen beskrevne Pigmentskeder, men som blive meget finere omkring Taplegemet. 

 Inde i Forlængelsen findes to fine, blege, altid glatte og af en enkelt Kontour be- 

 grændsede Traade, der afgaae fra Taplegemets indadvendende afrundede Ende og forløbe i 

 lige Linie indad, stødende mod Membrana limitans externa (Fig. ] , h). Naar Forlængelsen 

 er aabnet, blive disse Traade frie, men bøje sig gjerne bueformigt til samme eller forskjellig 

 Side eller forløbe saa tæt, at man kun har Synet af en enkelt Traad, eller de knække over, 

 saa at det seer ud, som om der sad to smaa Horn paa Taplegemets afrundede Ende, hvert 

 hørende til sin Halvdel af Tvillingtappen (Fig. 3, a — g, Fig. 4, c). I Regelen ere Traadene 

 ikke adskilte fra Taplegemet, men gaae umiddelbart ud fra det; undertiden seer man dem 

 dog adskilte ved en fin Tverlinie. I Sammenligning med Stavenes Traade ere de seigere 

 eller mindre skjøre og modstaae ydre Indvirkninger bedre. Begge Arter af Traade ere 



Vidensk. Selsli. Shr , 5 Ra-Nlie, naiurvidensk og malhem Afd, XI. 2. ' 



