41 81 



med den længste Side efter Stavens Længde, med skarp mørk, men fin Kontour, 

 klart og uden Indhold; det synes at være solid (Fig. 20, c). Rektangulum er meget 

 smallere end den omgivende Hinde, som man kan see udenom det; dets Længde afvexler 

 noget. Naar Indholdet er traadt ud af Stavens Hinde, slutter denne omkring Rektangulum, 

 og Levninger af den tomme Hinde sees udenfor og indenfor det; denne Form er ikke ualmindelig 

 (Fig. 21). Den øvrige Del af Stavens Hinde falder hurtigt sammen, antager først en Spyd- 

 form (Fig. 21, a) og danner tilsidst en blod fin Traad, hvorfor man forhen i Almindelighed, 

 men urigtigen antog, at Staven endte med en Spids og en fin Traad. Ogsaa kan Indholdet 

 i denne Del ansamle sig paa et enkelt Sted og frembringe en Varikositet, hvilket dog er 

 sjeldent (Fig. 20, f). Traaden eller rettere Hinden hefter sig tilsidst paa Udsiden af Mem- 

 brana limitans externa; denne Ende kan beholde Hindens oprindelige Brede, hvorfor det har 

 Udseendet, som om Traaden atter udvidede sig (Fig. 20, e); ogsaa kan man paa Enden 

 træffe et lille løsrevet Stykke af Membrana limitans externa (Eig. 21, b). Naar Hinden er 

 forandret til en Traad, modstaaer den ret godt ydre Indvirkninger og forandres ikke videre. 

 b) Tapper. 



Der findes tvende Arter Tapper: enkelte Tapper og Tvillingtapper eller, som de 

 mere passende maae kaldes hos Hønen, Doppeltapper. En Enkelttap bestaaer af Legemet 

 med en Forlængelse, Spidsen og en Oliekugle mellem Legemet og Spidsen. 



Enkelttappens Legeme dannes af en cylindrisk meget fin Hinde med et klart 

 Indhold (Fig. 16, c). Det er stærkt skinnende, som om det kunde være en Glascylinder. 

 I frisk Tilstand holder den cylindriske Form sig kun kort; Cylindren trækker sig sammen 

 efter Længden og bliver tykkere især udad (Fig. 22), medens den indvendige lige afskaarne 

 Ende, hvormed den hefter paa Membrana limitans externa, bliver tyndere; den forandres 

 tilsidst til en rund Kugle af Udseende og Glands som en lille Glaskugle (Fig. 23). Indad 

 hefter Legemet sig paa Udsiden af iNIembrana limitans externa og er fastere forenet med 

 den end Stavene. Udad sees i Cylindren en ægformig og nøie begrændsel Lindse, som det 

 dog er vanskeligt at faae Øie paa i frisk Tilstand (Fig. 22, a). Paa Cylindrens udadvendende 

 Ende sidder en Oliekugle, som vi senere nølere skulle omtale ; ogsaa paa de til Kugler for- 

 andrede Cylindre sees en eller to Oliekugler. 



Naar Nethinden er hærdet i Chromsyre, beholder Cylindren sin Form, men faaer et 

 mere kornet Udseende. Den ægformige Lindse, som er morkere end den øvrige Tap, fint- 

 kornet, men uden særegen Bygning, fremtræder endnu tydeligere (Fig. 27, c, d, e), og man 

 kan fra Lindsen see en eller flere fine Striber forløbe paalangs eller paaskraa indad, som dog 

 kun ere Folder af Cylindrens Hinde , hvorved Legemet endog kan faae en Længdestribning 

 (Fig. 27, c). Den ægformige Lindse kan blive udhulet paa den Ende, der vender mod Olie- 

 kuglen (Fig. 28, a, b). Tappens Legeme skiller sig fremdeles ofte i to Dele, en mørkere udvendig 

 og en lysere indvendig (Fig. 27, g, li, Fig. 30, b); Adskillelsen oplræder først som en lysere 



