90 50 



Pigmentcellerne ere meget bløde, og det er vanskeligt i frisk Tilstand at faae Øie 

 paa deres regelmæssige kantede Form, hvis Hjørner snart afrundes eller blive uregelmæs- 

 sige; Pigmentet flyder dernæst ud, hvorefter Laaget paa hele Overfladen viser sig sammen- 

 sat af smaa Ringe, der ogsaa sees paa dets Rande og udfylde Mellemrummet mellem to 

 hosliggende Celler (Fig. 56). 



2j Stratum bacillorum et conorum. 

 a) StaTC. 



Staven er i frisk Tilstand en tynd Cylinder med lige afskaaren Endeflade, udad 

 stødende lodret imod og stikkende i en Pigmentcelle, indad heftet paa Membrana limitans 

 externa (Fig. 33, a). Substantsen er klar, skinnende, med skarp, men dog blød Kontour 

 paa Siderne. I den indvendige mindre Del synes Substantsen at være noget finere, men 

 denne Del er ikke adskilt ved nogen Tverlinie fra den ydre noget mørkere Del. Stavene 

 ere tyndest nærmest Macula lutea, lidet tykkere henimod Ora serrata. Deres Længde er 

 størst i den bageste Del af Nethinden og er kun meget lidet ringere ved Æquator retinæ; 

 paa Ora er Længden næsten aftagen en Trediedel (Fig. 58, a). Deres Mængde , som kun 

 kan bedømmes, naar de ere in situ, afvexler betydeligt. Der angives i Almindelighed, at 

 Stave aldeles mangle i Macula lutea; men jeg har gjentagne Gange i forskjellige Øine 

 truffet enkelte Stave, som hang fast paa Membrana limitans externa og ikke svømmede 

 frit omkring; de vare forandrede til en fin Traad med en Kugle paa Enden, saaledes som 

 nedenfor skal beskrives. Da saadanne Stave fandtes paa Steder i Macula, hvor der kun 

 forekom Hjerneceller, men Seenerven endnu ikke udbredte sig, kan det ikke have været 

 langt fra Fovea coeca; endnu hyppigere har jeg iagttaget (feslige isolerede Stave i større 

 Afstand fra Fovea coeca. 1 Maculas Peripherie fremtræde Stavene tydeligt, og det maa til- 

 med erindres, at Tapperne ved deres Overvægt kunne skjule enkeltvis optrædende Stave. 

 Udenfor Macula tiltager deres Antal, saa at man 2""" fra den paa lodrette Snit kan træffe 

 2 til 4 Stave mellem 2 Tapper, ved Æquator retinæ 5 til 10, og man kan i Øiets bageste 

 Halvdel støde paa Partier, hvor man kun finder Stave og ingen Tapper; derpaa aftager 

 deres Mængde alter henimod Ora serrata, hvor man kun trætfer 2 — 3 Stave imellem 2 

 Tapper. Stavene ere altsaa i Nethindens bageste Del overhovedet talrigere, tyndere og 

 længere end fortil. 



Stavene staae vel tæt sammen, men ikke saa sammenpressede som hos de fore- 

 gaaende Dyr, og der er et tydeligt Mellemrum mellem dem og mellem dem og Tapperne, 

 saa at hver enkelt Stav viser sig med sin særskilte Konlour. Der maa derfor i frisk Til- 

 stand findes en Vædske mellem dem. Hos Oxen, hvor Stavene ere finere end hos Men- 

 nesket, er Mellemrummet mellem Stavene større end deres Tykkelse. Stavenes Forbindelse 

 med Pigmentcellerne er meget løs, og man træffer aldrig Pigment hængende paa den 



