51 91 



enkelte Stav. Derimod er Forbindelsen med Membrana limitans externa fastere, og selv om 

 en Del af Stavene er knækket af, kan man dog see hele Rækker af Brudstykker hængende 

 fast paa Membranen. 



Stavene ere meget skjøre, knække let over og vise sig derpaa kortere end nor- 

 malt. Heraf maa man ikke lade sig skuffe ved Bedømmelsen af hele Stav- og Taplagets 

 Tykkelse; Tappernes Længde, som altid er tydeligt mindre end Stavenes, fordi de ikke 

 naae saa langt ud mod Pigmentet, vil altid kunne veilede, naar man er uvis , om man har 

 Stavene for sig i hele deres normale Længde. 



Naar Stavene undergaae en yderligere Forandring, bøier den udvendige større Del 

 sig om i Form af en Hage, Krog eller Øsken, har Tilbøielighed til at blive bredere og 

 ruller sig tilsidst om til en rund Plade, idet de oprindelige Enders Sammenføining aldeles 

 forsvinder (Fig. 34). De kunne ogsaa blive stribede paatvers; dog er en Sammensætning 

 af Skiver, saaledes som den findes hos de foregaaende Dyrs tykke Stave, vanskeligere at 

 bevise hos Mennesket (Fig. 34, a, a); kun er det aabenbart, at den udvendige Del er solid. 

 Den indvendige Del derimod synes at indeholde en Vædske; den bliver nemlig kegleformig, og 

 Keglens Spids trækkes ud til en fin klar Traad, som kan naae en Længde af en Trediedel 

 eller mere af Stavens oprindelige Længde. Keglen kan forandres til en lille klar Kugle, 

 der ved den fine Traad hænger fast paa Membrana limitans externa; Traaden gjennem- 

 borer Membranen, og vi ville gjenfinde den i Stratum granulatum externum. I større Masser 

 danner Stavenes saaledes forandrede indvendige Del en lys Bræmme udenfor Membrana 

 limitans externa. Er hele Stav- (og Tap-) Laget tilintetgjort, f. Ex. ved at hærdes for stærkt 

 i Chromsyre, danner det et mørkt kornet Belte udenfor hin Membran, og man kan af 

 Lagets Brede ikke bedømme Stavenes Længde; endnu stærkere forandres naturligvis hele 

 Laget, naar det ved Præparationen sammentrykkes, hvilket kan hænde i den Grad, at det 

 har Udseende, som om det aldeles manglede. Stavene ere det Element, som hurtigst for- 

 andres efter Døden; ere de vel bevarede, kan man være temmelig sikker paa, at hele den 

 øvrige Del af Nethinden er tjenlig til Undersøgelse. 

 b) Tapper. 



Der findes hos Mennesket to Slags Tapper: Enkelttapper og Doppeltapper. En 

 Enkelttap bestaaer ligesom hos de foregaaende Dyr af et ßegeme, en Forlængelse og 

 en Spids. 



Legemet er cylindrisk, lige afskaaret indad, afrundet udad |Fig. 33,b). Det dan- 

 nes af en meget fin Membran, hvis Fortsættelse er Forlængelsen, og hvori der findes en 

 vandklar ensformig Substants; Hinden er dog ikke synlig i frisk Tilstand, men Taplegemet 

 har en enkelt, skarp og blød Kontour. 



Forlængelsen er en umiddelbar Fortsættelse af den Hinde, som danner Legemet, 

 men Indholdet er lysere og finere end i Legemet. Tapforlængelsen er sædvanligt noget 



