94 54 



kun under særegne Forhold er istand til at blande sig med- det tyndere i Tapfor- 

 længelsen. 



Angaaende Tappernes Spidser er ovenfor bemærket, at der allerede Andes Spor af 

 Tverstriber i frisk Tilstand. Disse blive endnu tydeligere ved Behandling med Chromsyre 

 (Fig. 35, G). Dog henfalde de ikke i Skiver saaledes som Stavene og skjelnes fra disse 

 ogsaa derved, at de ere stivere og meget morkere. Selv om Spidsen, hvad hyppigt skeer, 

 bøier sig om i Form af et S eller en Krog, er denne dog forskjellig fra lignende Foran- 

 dringer ved Stavene; Spidsen viser sig snarere sammensat af mørke Korn end af Skiver. 

 Forresten kan man træffe saaledes forandrede Spidser i hele Rækker paa Taplegemerne, 

 ligesom man træffer forandrede Stave i Rækker paa Membrana limitans externa. Naar 

 Stavens indvendige Del er forandret til en fin Traad med en Kugle paa Enden, vil den 

 heller ikke kunne forvexles med forandrede Spidser, fordi Stavenes Traad er meget finere, 

 og Kuglen aldeles klar, medens Spidsen er grovere og mørkere. I andre Tilfælde viser 

 der sig ingen Tverstriber i Tappernes Spidser, men Spidsen er bleven bredere enten paa 

 det Sted, hvor den afgaaer fra Legemet, saa at Grændsen mellem begge næsteu udslettes, 

 eller ogsaa udvider Enden sig (Fig. 35, A, B); meget sjeldent findes en Udvidning midt paa de 

 lange Spidser i Fovea coeca. Saadanne Spidser, der ere blevne bredere, have ikke Til- 

 bøielighed til at krumme sig, men forblive lige, og man kan træffe dem slyngede mellem 

 hverandre uden at vise Tegn til den sædvanlige Skjorhed. Forresten gaae samtlige Spidser 

 meget let tabt, og man søger dem forgjæves i Pigmentet, naar Taplegemerne have mistet 

 dem, selv om Chorioidea er fulgt med Snittet. 



I det Foregaaende er der kun talet om Enkelttapper; jeg har dog hos Mennesket 

 ogsaa fundet Doppeltapper og især truffet dem i Macula lutea, men de findes maaskee 

 ligesaa hyppigt andetsteds (Fig. 36, C, b, Fig. 37, A, B). Hovedtappen forholder sig som 

 sædvanligt. Bitappen er tyndere og mindre, men hvorvidt den i frisk Tilstand har samme 

 Bygning som Hovedtappen, formaaer jeg ikke at afgjore. Dens Forandringer efterat være 

 opbevaret i Chromsyre tale ikke derfor; den antager nemlig da en Flaskeform med 

 lang smal Hals og ovalt Legeme. Halsen er i Almindelighed mørk og grovtkornet, 

 undertiden bredere indad, Legemet derimod klart og flntkornet. Bitappen rager altid noget 

 længere udad end Hovedtappen, men jeg har aldrig truffet Bitappen forsynet med nogen 

 Spids, om den end har været tilstede paa den tæt tilsluttende Hovedtap. Forandrede Bi- 

 tapper maae ikke forvexles med Stave, der ere forandrede til en flu Traad med en Kugle 

 paa Enden. 



3) Membrana limitans externa. 



Den viser sig paa lodrette Snit snart som enkelt Linie, snart som en Doppelkon- 

 tour, hvis Linier ere parallele eller ei; undertiden har Gjennemsnittet Form uf en 



