96 56 



Naar Hætterne sees i større Mængde og ere velbevarede, danne de tilsammen en 

 lysere Bræmme langs Indsideu af Membrana limilans externa, men de forandres let, fordi 

 de ere meget blode, og hele deres Række kan forsvinde ved Sammentrykning under Præ- 

 parationen. I andre Tilfælde bliver Hætten kugleformig eller trækkes i Længden, bliver 

 lancet-, kegle- eller natbueformig eller paa anden ■Maade uregelmæssig og bugtet i sin 

 Kontour (Fig. 38, a, Fig. 48, a, Fig. 58, d); ofte indsnores dens fastsiddende Del, og naar 

 Hætten er bleven tilspidset i begge Ender, ligner den de andre Korn i nærværende Lag, 

 idet den tillige bliver morkere og indeholder Korn , der ere storre og mørkere end i for- 

 andrede Taplegemer; dette er især iøinefaldende, naar man seer den forandrede Hætte 

 sidde paa Tappens indvendige lysere Del. 



Hovedmassen i Stratum granulatum externum dannes dernæst af særegne ovale, 

 runde eller noget kantede Korn (Fig. 33, e, Fig. 45, d, Fig. 52, d). Jeg har for Menneskets 

 Vedkommende nogen Betænkelighed ved at kalde dem Celler, fordi man ikke i dem kan 

 skjelne en Celles sædvanlige Bestanddele, men vel træffe Korn eller 2 — 3 Punkter i det 

 oprindeligt klare, senere morke Legeme. Hos andre Pattedyr, f. Ex. Oxen, vise de sig som 

 virkelige Celler med en Kjerne. Hos dette Dyr har jeg ligeledes ved stærk Forstørrelse 

 (864 Gange) seet Tverstriber paa Kornene, endog i Antal af 5, i andre Korn færre, i de fleste dog 

 slet ingen; dette Forhold er derfor aldeles inkonstant og beroer paa Belysningen og Koa- 

 gulationen i Cellernes Indre. Hos Mennesket har jeg ikke iagttaget dem. Her hvile Kor- 

 nene, hvorefter hele Laget har faaet Navn, paa og mellem Tappernes Hætter, undertiden 

 opstablede i lodrette Soilerækker. Deres Mængde er størst udad og i Midten, noget ringere 

 indad, hvorfor ogsaa hele Laget danner et noget lysere Belte indad uden skarp Grændse, 

 idet Kornene ligge mere spredte. Fra Hætterne skjelnes Kornene dels ved deres Form, dels 

 derved, at Hætterne ere blegere og have en svagere Kontour, Kornenes derimod er mørk 

 og skarp, og deres Indhold ligesom glindseude. Kornene ere overalt mindre end de Celler, 

 vi ville finde i Stratum granulatum internum, men nær Fovea coeca har jeg gjentagne Gange 

 fundet dem ligesaa store som disse. Forresten er deres Størrelse uafhængig af Taphæt- 

 ternes meget vexlende Størrelse. 



Foruden Hætterne og Kornene findes i dette Lag Traade, som dels udgaae fra 

 Stavene, dels fra Tappernes Hætter. 



Stavens indadvendende Ende gjennemborer Membrana limitans externa med en fin 

 Traad, paa hvilken der i kort Afstand fra Membranen hefter sig et Korn, som synes at 

 være forskjelligt fra de øvrige Korn i dette Lag, fordi det er blegere, langagtigt og 

 tilspidset i begge Ender og i det hele mindre. Under Traadens hge eller let bugtede 

 Forløb indad hefte en Del af Lagets øvrige Korn sig paa den enten umiddelbart eller ved 

 korte Stilke (Fig. 33, f). Fra Tappens Hætte udgaaer hgeledes en Traad, uden at man 

 seer nogen Adskillelse fra Hætten; undertiden er Traaden dog tykkere ved Afgangen. 



