104 64 



Traadene, som danne dens Udbredning paa Indsiden af Hjernecellernes Lag, ere 

 meget fine Ujernelraade (Fig. 33, o). De ere blege, med enkelt skarp, men dog blød Kon- 

 tour; i godt konserverede Øine har man kun sjeldent Leilighed til at see dem varlkøse, og 

 man kan paa Grund af deres Finhed ikke skjelne noget særskilt Indhold. Naar man iagt- 

 tager dem i Masse efter Længden, er Udseendet ligesom vatret (Fig. 47, d), i frisk Tilstand 

 blegere og finere stribet, men mørkere, naar Oiet er hærdet i Chromsyre, hvilket Traadene 

 ret godt taale, skjøndt man kan træffe Oine, hvor Hjernetraadene ere blevne utydelige, 

 medens Stave og Tapper have holdt sig. 



Foruden disse fine Hjernetraade findes der i Rummet mellem Seenervens Ind- 

 trædelse og Macula lutea tykke Hjernetraade, indhyllede i stærke Bindevævsskeder; da disse 

 Traade imidlertid findes i større Mængde i Seenerven under dens Indtrædelse i Øiet, skulle 

 de senere beskrives nøiere i Forening med Seenerven (Fig. 39). 



Seenervens Lag har sin sterste Tykkelse strax efter Nervens Indtrædelse i Øiet og 

 paa dens knæformige Bøining; Laget er her ligesaa tykt eller endog tykkere end alle de 

 øvrige Lag i Nethinden tilsanmien, og Tykkelsen holder sig 1 — 2°"" udenfor Indtrædelses- 

 stedet. Derpaa aftager den, idel Nerven nærmer sig Macula; den aftager endnu stærkere 

 i selve Macula, og Laget bliver stadigt tyndere henimod Fovea coeca, hvilket Forhold skal 

 beskrives nøiere i Forening med Macula. Traadene ere aabenbart tykkere nærmere See- 

 nervens Indtrædelse i Øiet; dette gjælder om samtlige Traade og ikke blot om de ovenfor 

 nævnte tykke Hjernetraade og maa tages med i Betragtning ved Bedømmelsen af Seenerve- 

 lagets Mægtighed. Lagels Tykkelse aftager derpaa meget hurtigt, saa at der ved Øiets 

 Æqualor neppe findes mere end 4 — G Hjernetraade paa hverandre, og endnu tyndere bliver 

 Laget ud mod Ora serrata, hvor der kun træffes 1 — 2 Traade (Fig. 58, i). Hvor Laget 

 er meget tyndt, er det naturligt, at Hjernecellerne skinne igjennem, naar man betragter 

 Nethinden fra Indsiden, eller at de tvinge sig ind i de Spalter og Mellemrum, som findes 

 mellem Traadbundlerne eller de enkelte Traade. 



Seenerven er saavel før som efter sin Indtrædelse i Øiet delt i Bundter, hvilket er 

 tydeligst, hvor Nerveudbredningens Masse er størst, saaledes i Omkredsen af Indtrædelses- 

 stedet og i Macula lutea, men spores saagodtsom gjennem hele Nethinden. Sondringen i 

 Bundter er synlig saavel paa Overfladen af Traadenes Udbredning som især paa lodrette 

 eller skraa Tversnit, men individuelle Forhold gjøre sig ogsaa gjældende her saavel i Hen- 

 seende til Delingen i Bundler som i Henseende til Nervelagets Tykkelse og Styrke over- 

 hovedet. Naar Delingen er stærkt udtalet, f. Ex. i Macula, ere Bundterne paa lodrette 

 Tversnit runde eller lodret ovale og nøie sondrede fra hverandre ved en Bindevævskede, 

 som dannes af Radialtraadene (Fig. 45, m). Man kan paa saadanne Tversnit tydeligt see 

 Gjennemsnittet af de enkelte Traade selv af da fine, men naturligvis endnu tydeligere af de 

 ovenfor nævnte tykke Hjernetraade. I .Midlen af Bundtet har man undertiden det vistnok 



