106 66 



Tragte eller Skjærme udenfor Membrana limitans interna, dannede af Traadbundter , som 

 spalte sig; men denne Opfattelse er urigtig. Man træffer saadanne smaa og store Skjærme, 

 bestaaende af faa eller mange, samlede eller spredte Traade, overalt i Nethinden, saaledes 

 strax efter Seenervens Indtrædelse i Øiet, efterat den bar dannet sit Knæ, fremdeles meget 

 tydeligt i hele Macula lutea, men kun paa saadanne Steder, hvor Seenerven forefindes, selv 

 nær Fovea coeca, endelig i hele Oiets bageste Halvdel, mere eller mindre tydeligt. I andre 

 Tilfælde er Skjærmdannelsen ikke udpræget, men desto mere fremtræde selve Buernes 

 Runding, stødende til Udsiden af Membrana limitans interna. Dette er hyppigere Tilfældet 

 i Øiets forreste Halvdel, naar Seenervens Traade begynde at blive sparsomme; man kan da 

 her som ogsaa andetsteds træffe de isolerede Hjerneceller liggende inde i Rundingen. I 

 nogle Øine seer man overalt lige hyppigt Buegange og Skjærme. Skjærmene findes i Al- 

 mindelighed under Radialtraadenes Forlob gjennem Hjernetraadenes og Hjernecellernes Lag, 

 men kunne strække sig helt ind i Stratum granulosum. 



Foruden de Bindevævstraade, som omgive hele Hjernetraadsbundtet, afgaaer der fra 

 Buegangens Hovedbjælker Traade indad i Bundtet, hvorved det deles i eu Mængde mindre 

 Bundter (Fig. 46, b). Jeg har seet Delingen saa regelmæssig, som om Hjernetraadsbundterne 

 vare stablede lagvis paa hverandre. Tvertraadene , som adskille Bundterne, ere af samme 

 Natur og ligesaa stærke som Traadene i de Søiler, hvorpaa Buegangens Runding hviler. 

 Meget godt sees Tvertraadene, naar man ikke har gjort Tversnittet aldeles lodret, men 

 noget skraat; man seer da flere Buegange, den ene over den anden omkring et og samme 

 overskaarne Hjernetraadsbundt, eller man seer Mellemrummet mellem to Buegange perspek- 

 tivisk fyldt med en Buegang i et fjernere Plan (Fig. 40). At Hovedbundterne ere delte paa- 

 tvers, finder man saavel i Macula lutea som andetsteds; noget skraa Snit ere at anbefale. 

 Hos Mennesket har jeg ikke seet Tverbjælker uden i Hjernetraadenes Lag; men hos Oxen 

 har jeg omtrent 6°"" fra Ora serrata fundet Tverbjælker helt ud i Stratum granulosum, saa 

 at man hgesom hos Mennesket fik Synet af en Stige; i Stratum granulatum internum kunde 

 Bygningen, der først blev ret tydelig ved en Forstørrelse af 864 Gange, ikke erkjendes paa 

 Grund af Cellerne. Tverbjælkerne havde ligesom hos Mennesket samme Tykkelse som de 

 lodret udadgaaende Radialtraade. 



Traadenes Forløb i Buegangenes Runding og Søiler er enten ganske lige eller i let 

 Slangegang (Fig. 40, Fig. 46). Forløbet er det samme i Søllerne og i de Tverbjælker, 

 som findes i Bundternes Indre. Man kan i heldige Tilfælde ogsaa ved Betragtning af Net- 

 hindens Indside fra Fladen af iagttage Bindevævstraadene mellem Bundterne og see dem 

 forløbe i Slangegang. Naar Seenervens Bundter blive svagere, og Hjernetraadene begynde 

 at brede sig, blive ogsaa Buegange og Skjærme svagere, men i Ora serrata tiltage de atter 

 meget stærkt, saaledes som vi senere ville finde. 



