67 . 107 



Man vil af denne Fremstilling og ved at lægge forskjellige Planer gjennem de anførte 

 Afbildninger forstaae, hvorfor Kadialtraadene forholde sig anderledes paa Snit efter Længden 

 af Seenervens Bundter end paaTversnit. Er Snittet faldet midt igjennem et Bundt, vil man 

 i Regelen aldeles ikke kunne see Radialtraade. Er Snittet faldet midt i en Buegangs lod- 

 rette Søilerække, vil man kun kunne see lodret nedstigende Traade, men hverken Buegangens 

 Runding eller Skjærme (Fig. 47); dog kan der være Tilfælde, hvor der findes Spor af 

 Skjærme. Naar man gj or Snit af Nethinden, maa man derfor altid agte paa Hjernetraadencs 

 Retning. Imidlertid maa der dog tillige gjøres opmærksom paa, at Radialtraadene ligesom 

 andre af Øiets Elementardele ere underkastede individuelle Forskjelligheder; paa anden 

 Maade kan man neppe forklare, hvorfor Radialtraadene i nogle Oine ere tydeligere end i 

 andre. Mellem Børn og Voxne har jeg ikke fundet nogen Forskjel. 



Naar Radialtraadene forlade Seenervens Hjernetraade og gaae udad, krydse de 

 flere Kar, der findes mellem Iljernetraadenes og Hjernecellernes Lag, og træde dernæst 

 lodret ud blandt Hjernecellerne. Buegangenes Søiler opløses i de Traade, hvoraf de oprin- 

 deligt ere sammensatte, og forløbe enten lige eller i let Slangegang gjennem Laget uden 

 at have nogen Forbindelse med Hjernecellerne (Fig. 4.5, Fig. 46). De træde derpaa ud i 

 Stratum granulosura, hvor nogle Traade eller Traadbundter kunne beholde deres oprindelige 

 Styrke, være tykke og meget fremtrædende, medens man paa andre Steder finder dem 

 opløste i finere Traade, som give hele Laget et lodret stribet Udseende, saaledes som vi 

 forhen have fremstillet det. Der viser sig ikke altid et bestemt Forhold mellem Traadenes 

 Mængde i de to foregaaende Lag og i Stratum granulosum; undertiden ere Radialtraadene 

 meget stærkt udviklede i hine Lag, men sees neppe i Stratum granulosum, undertiden er 

 det Omvendte Tilfældet, og Stribningen i sidstnævnte Lag saa overordenhgt tæt og fin, at 

 man skulde tree, at den ikke alene skyldtes Radialtraadene. Det synes overhovedet, som 

 om Traadene forandre deres Karakter i dette Lag, ikke blot fordi de blive meget fine, men 

 ogsaa fordi man nu ikke længere seer dem forløbe i Slangegaug, som i de to foregaaende 

 Lag, men altid i lige Linie. Endelig træde Radialtraadene sondrede ud i Stratum granu- 

 lalum internum ; de finere Traade fra Stratum granulosum kunne samle sig til stærkere Traade og 

 atter skilles ad, hvilket allerede kan skee under Forløbet gjennem Stratum granulosum og 

 bedst sees paa fritsvævende Traade; de forløbe mellem Lagets Celler uden at indgaae 

 nogensomhelst Forbindelse med dem og hefte sig tilsidst paa Indsiden af Membrana inter- 

 media og gaae ikke igjennem den; Traadene synes ligesom at munde ud i Membranen 

 (Fig. 38, c). De staae derfor ikke i nogen Forbindelse med Stavenes og Tappernes Traade, 

 der hefte sig paa denne Membrans Udside, og som ere grovere og ikke forløbe i Slange- 

 gang, men i lige Linie, saa at Udseendet af den traadede Del af Stratum granulatum ex- 

 ternum er forskjelligt fra det fintstribede Stratum granulosum. 



