112 



man træffe Radialtraadene forlobende i Slangegang; underliden synes de grovere og bredere 

 end ved Indtrædelsen. Længere udad blive Traadene stedse finere og modificere deres 

 Forløb og Udseende, saaledes som det forben under Radialtraadene nølere er beskrevet. 

 Paa Grund af den Iblanding af elastiske Traade, der finder Sted i Lamina cribrosa, er 

 det sandsynligt, at disse ogsaa findes længere udad; herfor taler Radialtraadenes Udseende 

 og større Finhed samt deres tilsyneladende eller virkelige Deling. 



I Ringvolden forlade Uundterue deres lodrette Forlob og lægge sig paaskraa op i 

 den; derpaa danne de et temmelig spidst Knæ, førend de udbrede sig videre paa Øiels 

 Indside, idet Ringvolden meget hurtigt bliver flad udad. Ringvolden, dannet alene af See- 

 nerven, har en Middeltykkelse af 0,57.3°"°. I Ringvolden blive Bundterne dernæst bredere, 

 efterat de forhen have været indsnørede og ligget tættere i Lamina cribrosa. Hele See- 

 nerven bliver desuden gjennemsigtigere, og i Ringvoldens overfladiske Lag, allerede førend 

 Knæet er dannet, blive Hjernetraadene meget betydeligt bredere end forhen. Ringvoldens 

 forøgede Masse beroer derfor ikke blot paa Rundternes losere Sammenhæng, men ogsaa 

 paa selve Hjernetraadenes forøgede Tykkelse. Disse Ojernetraade , som vi allerede have 

 nævnt forhen ved Beskrivelsen af Stratum flbrarum cerebralium, have ganske Udseendet af 

 de brede eller tykke Hjeruetraade, der forekomme paa visse Steder i Hjernen, eller snarere 

 af virkelige Nervetraade (Fig. 39). De have en Brede af indtil 0,007°'°', en Doppelkontour 

 paa hver Side som Tegn paa, at der er en Skede fyldt med Marv, og kunne vise sig med 

 lette Indsnøringer og Udvidninger, som jeg dog ikke har seet med Karakter af virkelige 

 Varikositeter. PaaTversnit iagttages Traadenes store runde Gjennemsnit; det har Udseende, 

 som om en Mængde Kugler laae ved Siden af hverandre. Naar Traadene ere overskaarne, 

 vise Enderne sig fryndsede, men en særskilt Axecylinder er ikke bleven mig tydelig. De 

 klæbe stærkt sammen og forløbe i Bundter af 0,06 — 0,07°°' Brede, omgivne af cirkulaire 

 Traade, der snarere have Ligbed med de elastiske Traade, som findes i Sclerotica, end 

 med virkelige Bindevævstraade. Hjernetraadene beholde deres betydelige Tykkelse under 

 hele deres Forløb i Ringvolden og blive derpaa efterhaanden finere, idet de forlade den for 

 at udbrede sig videre. Hvor langt udad de beholde deres Tykkelse, er jeg ikke istand til 

 nøiagtigt at angive; det synes, at de findes ligeligt til alle Sider, og jeg bar, som forhen 

 anført, truffet dem i Rummet mellem Seenervens Indtrædelse og Macula lutea saavel paa 

 Længde- som paa Tversnit. Skjøndt de ere lettest at iagttage hos Nyfødte, har jeg dog 

 aldrig savnet dem, naar jeg har søgt dem hos Voxne, og de raaae derfor antages at være 

 konstante. Det maa endnu her bemærkes , at ogsaa de fine Hjeruetraade i Ringvolden ere 

 tykkere end andetsteds. 



Fra A. centralis udgaaer der en Mængde stærke Grene, hvis Hovedforlob er umid- 

 delbart under Seenervens Hjeruetraade, senere mellem dem og Hjernecellernes Lag, træn- 

 gende lodret helt ud i Stratum granulatum internum. Deres Størrelse bedømmes bedst 



