114 74 



lige Linie ; Cellerne ere større end Kornene i Stratum granulatum externum. Stratum 

 granulosum holder sig længe meget tyndt og er tydeligt stribet af gjennemgaaende Radial- 

 traade. Hjernecellerne (Fig. 44, d) ere i Begyndelsen mindre end senere og have en tydelig 

 Kjerne; de ligge i et enkelt Lag, hvorefter der efter et meget kort Forlob viser sig 2 — 3 

 Rækker over hverandre, hvoraf nogle allerede ere forsynede med Udløbere. Forresten er 

 Hjernecellernes Mængde forskjellig paa de hinanden diametralt modsatte Sider af Nerven, 

 saa at Laget kan være doppelt saa mægtigt som angivet. Fra Laget stige Kar lodret og 

 paaskraa ind i Seenervens Lag og forgrene sig træformigt. Radialtraadenes Forhold er 

 omtalet ovenfor. 



Hos flere Dyr, som jeg har undersøgt, er Seenerven ved sin Indtrædelse afdelt i Bundter 

 paa samme Maade som hos Mennesket. Hos Oxen ere de store og ovale paa Gjennemsnittet, 

 omgivne af cirkulaire Bindevævstraade, der forøges i Masse nærmest Membrana limitans interna 

 og paa Grændsen mod Hjernecellerne. Derfra gaae talrige Skillevægge ind i Bundternes Indre 

 og Traade ud i Stratum granulosum videre udad, hvorefter Bindevævsskeden bliver til 

 Radiallraade, idet Seenerven spreder sig. Hos Hunden or Bindevævet omkring Bundterne 

 overordenligt stærkt udviklet, og den Maade, hvorpaa det gaaer over i Radialtraadenes Bue- 

 gange og strækker sig ud i Stratum granulosum, særdeles tydelig. Hos Kaninen ere de 

 store Bundter omgivne helt af et tykt Lag Bindevæv med usædvanligt stærke Traade; de 

 midterste Bundter ere desuden omgivne af en ligesom gelatinøs Skede. 



Macula lutea og Fovea coeca. 



At der ikke existerer nogen saakaldet Plica centralis eller Folde fra Seenervens 

 Indtrædelse til Fovea coeca eller udover denne, har jeg allerede for længere Tid siden viist*) 

 og angivet de forskjellige Former, hvorunder denne Plica kan fremtræde ; her skal jeg kun tilføie, 

 at de Former, man træffer i Øine, der ere hærdede i Chromsyre, ere ligesaa afvexlende som i 

 ikke hærdede Øine. Naar der er dannet en Folde, sidder Fovea coeca snart paa Foldens 

 frie Rand, snart mere paa Siden, omgiven af en lille Vold og kjendelig ved en hvidere 

 Farvning. Har Oiet ikke været friskt, førend det hærdedes, bliver Folden tykkere og større 

 og naaer længere udad, saa at den kan faae en Længde af 8""° eller mere, endende til- 

 spidset udad. 



Fovea coeca med den den omgivende Macula lutea er den sidste Rest af den foe- 

 tale Øienspalte. Den Afvexling, der findes i disse Deles Størrelse, Form og Farve, 

 kan finde sin Forklaring ved det forskjellige Stadium, paa hvilket Udviklingen er 

 standset. Maculas horizontale Diameter kan vexle fra 2 — 4""°", den vertikale er altid 



') A. Hannover, Bidrag til Oiels Anatomie, Psysiologie og Pathologie, 1S50, p. 51. 



