57 115 



mindre. Andre Forskjelligheder ere maaskee individuelle; saaledes kunne Væggene i Fovea 

 snart være steilere, snart fladere, og Fordybningen selv have en meget forskjellig 

 Form, undertiden være cylindrisk eller pæreformig. Forholdene ere endnu vanskeligere 

 at bedømme, naar Øiet er hærdet; meget beroer paa Oplosningens Styrke og Hærd- 

 ningens Varighed; selv i godt konserverede Øine, hvor Nethindens Indside og Macula ere 

 glatte, og hvor Stav- og Taplaget har holdt sig, kan man træffe en eller flere fine Spalter eller 

 Bugter omkring Fovea, om hvilke det forbliver tvivlsomt, hvorvidt de ere normale eller ei; 

 Maculas gule Farve kan kun sjeldent endnu skjelnes. Vil man undersøge lodrette Snit af 

 Macula, gjøre Hærdningen og Præparationen ogsaa deres Indflydelse gjældende, ikke blot 

 fordi nogle Lag kunne holde sig bedre end andre, snart de traadformige Elementer, snart 

 Cellerne og Kornene, men især fordi det ofte er vanskeligt at afgjore, om man har et 

 absolut lodret Snit for sig, hvilket naturligvis er af storste Vigtighed for Bedommelsen af 

 Lagenes Tykkelse. Endelig komme Aldersforskjellighederne i Betragtning; thi hele Macula 

 er en Trediedel tyndere hos den Nyfødte end hos den Voxne, Tapperne kortere, og 

 det er tvivlsomt, om det relative Forhold i Lagenes Mægtighed er det samme hos Nyfødte 

 som hos Voxne. I hvert Tilfælde er det altid misligere at sammenhgne Lagenes Tykkelse 

 i flere forskjellige Oine end at vælge et og samme Øie. Vi ville nu ved Betragtning af de 

 enkelte Lag i Fovea og Macula finde, at hvorvel Elementardelene ere de samme, afviger 

 deres Anordning i hoi Grad fra den øvrige Nethindes. 



Pigmentet er mørkere paa Macula og danner ofte en Stjerneform af omtrent 

 2mm Gjennemsnit. Der er ikke noget Spor af Ar i Pigmentet, derimod er Chorioidea 

 maaskee tykkere end udenom Macula. En Ardannelse, som jeg har fundet i Sclerotica, 

 skal blive Gjenstand for en særskilt Afhandling. I den Fure, som jeg i sjeldne Tilfælde 

 har iagttaget paa Nethindens Udside, bliver Pigmentet undertiden hængende; men paa den 

 anden Side hænger Pigmentet i Midtlinien af Macula ofte saa fast til Chorioidea, at Tap- 

 perne rives midt over, følge med Pigmentet og gaae tabt, uaar man vil løsne Nethinden. 

 Om Pigmentcellerne ere hoiere i Macula end andetsteds , formaaer jeg ikke at afgjøre. 



Stave og Tapper (Fig. 62, a). Det er allerede forhen anfort, at de længste og 

 tyndeste Tapper findes bag Fovea coeca; Middellængden i 4 Øine var 0,06""" (Taplegemet 

 0,027°'", Tapspidsen 0,034""°); Taplegemet er ikke synderligt tykkere end en Stav, blegt, 

 blødt, yderst fiutkornet, med parallele Kontourer og ikke flaskeformigt opdrevet. Spidsen 

 er saa fin, at den undertiden kun viser sig som en enkelt Linie. Spidserne ere i Centrum 

 af Fovea coeca længere end Legemet, medens ellers det Omvendte er Tilfældet. Tappernes 

 Tykkelse tiltager udad, medens Længden aftager; i en Afstand af 0,2"°', var hele Længden 

 0,044™°', Tykkelsen tiltagen fra 0,0015°'°' til 0,003'°°' altsaa fordopplet og holder sig dernæst 

 i længere Tid uforandret. Som forhen anfort, findes der enkelte Stave allerede i Nærheden 



