79 119 



mellem begge Lag har jeg gjenfagne Gange seet et fint Kar forlobe lodret ovenfra nedad. 

 Udad i Macula tiltager Laget efterhaanden i Tykkelse. 



Stratum granulosum (Fig. 45, i, Fig. 52, h) mangler fuldstændigt bag Fovea og 

 begynder først i en Afstand af 0,06""° (bedømt efter 7 Øine) som et meget tyndt Lag, der 

 efterhaanden tiltager i Tykkelse udad. Ogsaa i dette Lag har jeg truffet Asymmetrie 

 imellem .Maculas øverste og nederste Halvdel. 



Stratum ceUularum cerebralium (Fig. 45, k, Fig. 52, i). Hjernecellerne 

 danne i Fovea kun et Lag af 2 — 3 Cellers Mægtighed og blandes med Cellerne i Stratum 

 granulatum internum; begge Lag tilsammen have i Fovea en Tykkelse af 0,04 til 0,07""" 

 (bedømt efter 6 Øine); hos et nyfødt Darn fandt jeg engang kun en Tykkelse af 0,03°"°. I 

 nogle Øine traf jeg Hjernecellerne usædvanligt store og med store Kjerner. Saasnart 

 Stratum granulosum er optraadt, forøges Hjernecellernes Mængde meget stærkt, og Laget 

 naaer sin største Tykkelse paa det Sted i Maculas øverste og nederste Halvdel, hvor 

 Seenerven begynder at vise sig, og hvor man kan finde indtil 8 Hjerneceller stablede paa 

 hverandre. Lagets Tykkelse aftager udad mod lALicuIas Peripherie og taber sig temmelig 

 hurtigt udenom Macula. Jeg har blandt Hjernecellerne i Fovea engang truffet to, der tyde- 

 ligt vare forenede ved en Kommissur og havde Udløbere (Fig. 53). 



Stratum fib rar um cerebralium. Hjernetraadene mangle fuldstændigt i en 

 Afstand fra Centrum af Fovea af 0,65-0,75°'°'; der bHver derfor i Maculas Midte, naar man 

 tænkef sig Foveas Konkavitet udstrakt i et Plan, en Plet af 1,3—1,5"°' Diameter, hvor 

 Seenerven ikke udbreder sig. Omkring denne Plet brede Seenervens Hjernetraade sig saa- 

 ledes, at de kommende fra Indtrædelsesstedet gaae i en Bue, der oventil og nedentil vender 

 Konkaviteten mod Maculas horizontale Diameter. Idet Hjernetraadene optræde i Konkavi- 

 täten, begynde de spredte og danne et meget tyndt Lag; der er tillige den Mærkelighed, at 

 Konkavitetens Afstand fra Maculas horizontale Diameter er ulige stor oventil og nedentil, og 

 t IServen ligeledes breder sig med ulige Styrke oventil og nedentil. Foruden denne 

 Asymmetrie findes der en anden i Macula indad og udad , idet Seenervens Lag indad er 

 mere end doppelt saa tykt som udad, saa at det skulde synes, som om en Del af Hjerne- 

 traadene ende, forend de naae udenom Fovea coeca. 



Hjernetraadenes bueformige Forløb gaaer efterhaanden oventil og nedentil i Macula 

 over i et retliniet, og Hjernetraadenes i^Iasse forøges efterhaanden saaledes, at Laget naaer 

 sin største Tykkelse i en Kreds, som man kan tænke sig dragen omtrent midtveis mellem 

 Foveas Midte og Maculas Peripherie. Paa dette Sted have Hjernetraadenes og Hjernecellernes 

 Lag omtrent samme Tykkelse; indenfor Kredsen have Hjernecellerne Overvægt, og man kan 

 af Lagets Tykkelse og Hjernetraadenes Sparsomhed eller fuldkomne Mangel temmelig sik- 

 kert afgjore, hvor nær et Snit er faldet Fovea coeca; udenfor hin Kreds aftager Hjerne- 

 cellernes Mængde, medens Hjernetraadenes i en kort Strækning tiltager og derpaa hurtigt 



IS* 



