81 121 



Seenerven mangler, og som kun er udklædt af Hjerneceller, — en Begrændsning, som ikke 

 synes unaturlig, naar man tager Hensyn til den physiologiske Betydning, — faaer Fovea 

 coeca en langt større Udstrækning, end man i Almindelighed antager, nemlig af henved 

 1,5'""'. Længere udad fra Fovea aftager Hjernecellernes Mængde, medens Seenervens Styrke 

 tiltager; alle de ovrige Lag med Undtagelse af Tapperne tiltage ligeledes, men fortrinsvis 

 skyldes Maculas Tykkelse den stærkt forogede traadede Del af Stratum granulatum externum; 

 Macula kan indenfor Midten af dens øverste og nederste Halvdel naae en Tykkelse af indtil 

 0,6'°'". Lagene forøges imidlertid ikke ligeligt, og deraf fremkommer en Mangel paa 

 Symmetrie i Macula, for det første i dens indvendige og udvendige Ende. Medens Stratum 

 granulatum externum, granulosum og ceilularum cerebralium omtrent have samme Tykkelse 

 paa den indvendige og udvendige Side af Fovea coeca, er derimod den traadede Del af 

 Stratum granulatum externum tykkere udad, men Seenervens Lag mere end doppelt saa 

 tykt indad. Fremdeles er Nedgangen til Fovea steilere end Opgangen derfra udad. Dernæst 

 findes der Mangel paa Symmetrie i dens øverste og nederste Halvdel, saaledes som ovenfor 

 er fremhævet, idet der er Forskjel i den traadede Del af Stratum granulatum externum, 

 i Membrana intermedia, Stratum granulosum og Seenervens Udbredning og, som jeg troer, 

 er der ogsaa Forskjel i Maculas Tykkelse i sin Helhed oventil og nedentil. Endelig er der 

 Asymmetrie i Karrenes Forløb. I hele Nethinden og følgelig ogsaa i Macula findes der 

 ingen Kar udenfor Älembrana intermedia; Stave og Tapper samt de forskjellige Elementer, 

 der findes i Stratum granulatum externum, hore derfor til Legemets karlose Dele. De Kar, 

 som findes indenfor Membrana intermedia, forlobe i Almindelighed i Skjellet mellem Hjerne- 

 traadene og Hjernecellerne , saaledes ogsaa umiddelbart bag Fovea , afgivende Grene ind 

 Imellem dem og sendende faa Grene ud i Stratum granulosum og granulatum internum, 

 paa hvilket sidste Sted, som oftere anført, et Kar gjerne forløber nær Indsiden af Mem- 

 brana intermedia. Karrene i de to sidstnævnte Lag, som ere større og talrigere i Macula, 

 have i det hele her en vertikal Retning, og der findes ogsaa vertikale og skraat forløbende 

 Kar mellem Hjernetraadene og Hjernecellerne og i Stratum granulosum, men et meget stort 

 Kar forløber horizontalt i Skjellet mellem Hjernetraadenes og Hjernecellernes Lag, under- 

 tiden noget ind i sidstnævnte Lag, altsaa parallelt med Maculas horizontale længste Diameter. 

 Dette Kar, som paa lodrette Tversnit viser sig som en stor, rund eller oval Aabning, for- 

 løber i Maculas ene Halvdel (uvist om det er den øverste eller nederste) i en Afstand fra 

 Maculas horizontale Diameter af omtrent 1,5""'; meu i Maculas anden Halvdel er dets Af- 

 stand fra Diametren doppelt saa stor, og har man derfor ikke gjort meget brede Tversnit 

 af hele iNLicula og dens Omgivelse, vil man ganske savne Karret i den anden Halvdel. 

 Aldeles undtagelsesvis har jeg truffet Karret forløbende omtreut i samme Afstand fra 

 begge Sider af Diametren. 



