83 123 



I selve Randen findes alle Nethindens Elementardele; de standse her pludseligt; 

 men den Form, hvorunder de optræde, er noget forskjellig fra den øvrige Nethindes. Stave 

 og Tapper har jeg seet tydeligt paa Ora paa et Sted, hvor hele Nethindens Tykkelse knap 

 var Ojl""". I Henseende til deres Antal indbyrdes gjor der sig vistnok individuelle 

 Forskjelligheder gjældende; thi i nogle Øine finder man i ringe Afstand fra Ora flere 

 Stave, i andre fiere Tapper, atter andre, hvor Antallet er omtrent lige stort, saa at der 

 findes en eller to Stave mellem to Tapper; dog er det mest konstant, at der omtrent 2°"" 

 fra Ora findes flest Stave, men ud paa Randen selv og dens Spidser flest Tapper. Hos 

 Dyr ere Forholdene maaskee ogsaa afvexlende; hos Oxen have Stave betydelig Overvægt. 

 Stavene har jeg hos Mennesket seet med meget bleg Spids og med den derfra afgaaende 

 Traad; Tapperne ere lave, i Begyndelsen tykkere, senere tyndere, saa at man endog har 

 Vanskelighed ved at skjeine dem fra Stave, hvis Tykkelse ikke forandres, medens deres 

 Længde aftager betydeligt (Fig. 58, a, b). I Stratum granulatum e.vternuni holde Tappernes 

 Hætter sig uforandrede endog i en Afstand af knap O,]"" fra Ora; de ere langagtige, men 

 have samme Brede som Tappernes Legeme og danne tilsammen en lysere Bort paa Ind- 

 siden af Membrana hmitans externa (Fig. 58, d). Omtrent 2°"" fra Ora har dette Lag endnu 

 en Tykkelse at OjOäe""" med tydelige Korn ; Lagets traadede Del har et stribet Udseende og 

 paa samme Sted kun en Tykkelse af 0,0003°"", men er oftest ikke synlig. Stratum granula- 

 tum internum af 0,0018"""; man kan endnu erkjende, at dette Lags Celler ere storre end 

 Kornene i Stratum granulatum externum, men de blandes mellem hverandre , naar Mem- 

 brana intermedia ikke længere er synlig. Stratum granulosum kan netop erkjendes ved en 

 fin, meget tæt Stribning; Hjernecellerne og Hjernetraadene, som i Forening med Stratum 

 granulosum have en Tykkelse af OjOS"", lade sig neppe skjeine som sondrede Lag, fordi 

 Hjernecellerne kun optræde enkeltvis og forsvinde , ligesom man ogsaa kun finder Spor af 

 Hjernetraade (Fig. 58, h, i). Membrana limitans externa (Fig. 58, c) og interna (Fig. 58, k) 

 ere stadigt tydelige som doppeltkoutourerede Linier. 



Medens saaledes de nævnte Elementardele ud mod Ora undergaae en almindelig 

 Svinding, er det Modsatte Tilfældet med Radialtraadene. Selv i en Afstand fra Ora af 

 knap 0,2'°"', hvor Seenervens Traade neppe ere synlige, og hvor der kun findes enkelte 

 isolerede Hjerneceller, træfl'er man paa lodrette Længdesnit Radialtraadenes Begyndelse 

 under den sædvanlige Form af smaa Buegange. Derpaa tiltager Radialtraadenes Mængde, 

 strækkende sig ind mellem de forskjellige Lag, fortrængende dem og derved tillige for- 

 øgende hele Nethindens Tykkelse. Man seer dem hyppigt forløbe i lette Buer, der vige fra 

 hinanden, efterladende tomme Rum imellem sig, som paa lodrette Længdesnit have Form af 

 en Tunnel (Fig. 57, c). Tunnelerne ere i Begyndelsen mindre, tiltage i Størrelse ud mod Ora, 

 bliver atter mindre og ophøre lilsidst i selve Ora, idet Radialtraadenes Masse vedbliver at 

 være forøget. Tunnelerne, som man i deres Helhed maa tænke sig som cirkulaire Rum 



