128 88 



Seenervens üdbredning have en og samme Beskaffenhed, skjøndt vi med vore nærværende 

 Hjælpemidler ikke paa de allerfineste Traade fra begge Steder kunne adskille Marven med 

 en den omgivende fin Hinde fra Axecylindren. Om man end paa enkelte virkelige Axe- 

 cylindre kan see Indsnøringer og Udvidninger, ere de dog ikke Varikositeter; thi disse 

 dannes kun ved Ophobning af Masse paa nogle Steder og deraf følgende Forsnevring paa 

 andre. Dernæst har jeg ved Beskrivelsen af Seenervens Indtrædelse i Øiet viist, at der i 

 den Ringvold, som Seenerven danner omkring Centralkarrene hos Mennesket, forekommer 

 tykke Hjernetraade med Doppelkontour og med lette Indsnøringer og Udvidninger som Tegn 

 paa, at de ere fyldte med Nervemarv. Marvholdige Hjernetraade ere efterviste af Bowman 

 og Müller*) hos Kaninen og Haren, af KoUiker og Müller hos Oxen-), af Leidig og 

 Müller hos Fisk. Virchow^) fandt i et forresten normalt Øie af en 46aarigMand fire tykke 

 uigjennemsigtige, kridhvide Pletter stjerneformigt omkring Papilla N. optici, hvilke hidrørte 

 derfra, at Hjernetraadene vare mørktrandede, brede og forsynede med en Marvskede; i Ind- 

 snevringen af Seenerven forsvandt det hvide Udseende, og de marvholdige Traade gik over 

 i blege. Overgangen inde i Øiet skete efterhaanden ; Marvskeden blev smallere og blegere; 

 den meget tydelige Axecylinder fortsatte sig i den blege Traad, uden at man dog kunde 

 skjelne en omgivende Hinde og en Axecylinder. De mørke Traade bleve stærkt varikøse 

 ved Chromsyre, de blege vare ensformige eller bleve skyttelformige. Recklinghausen'') 

 iagttog i en hvid Plet i Nethinden brede marvholdige Hjernetraade med mørke Kontourer, 

 men sjeldent varikøse; ved Randen af den hvide Plet tabte de pludseligt deres Marv. 

 Tilfældet er i tvende Henseender forskjelligt fra det af Virchow meddelte, fordi det forekom 

 i et amaurotisk Øie og omtrent i"""» indenfor Papilla N. optici. Mørktrandede Hjernetraades 

 Forekomst i Menneskets Nethinde nægtedes først af Schnitze^), men i sit sidste Arbeide'') 

 anseer han saadanne Tilfælde hos Mennesket for Undtagelser. Saavidt mine Undersøgelser 

 imidlertid gaae, maa jeg erklære dem for konstante paa ovenanførte Sted; den Maade, 

 hvorpaa de optræde, taler for Overgange mellem blege og mørktrandede Traade, men som 



') H. Müller, anatomisch-physiologische Untersuchungen über die Retina bei Menschen und Wirhel- 

 thieren; Siebold und KoUiker, Zeilschrift für wissenschaftliche Zoologie 1857, 8, p. 22, 64. 



') H.Müller, über dunkelrandige Nervenfasern in der Retina; Würzburger naturwissenschaftliche Zeit- 

 schrift 1860, 1, p. 91. 



') R. Virchow, zur pathologischen Anatomie der Netzhaut und des Sehnerven; Virchow, Archiv für 

 pathologische Anatomie und Physiologie 1856, 10, p. 190. 



*) F. von Recklinghausen, markige Hypertrophie der Nervenfasern der Retina; Virchow, Archiv für 

 pathologische Anatomie und Physiologie 1864, 30, p. 375. 



") M. Schultze, zur Anatomie und Physiologie der Retina; Schnitze, Archiv für mikroskopische 

 Anatomie 1866, 2, p. 263. 



') M. Schultze, die Retina; Stricker, Handbuch der Lehre von den Geweben des Menschen und der 

 Thiere 1872, 2, p. 983. 



