132 92 



overhovedet ganske af Udseende som Opticustraade fra samme Nethinde. Hos Frøen er der 

 ogsaa Celler med Forlængelser, som ofte ere temmelig stærke og lange og forsynede med 

 Varikositeter. Hos Fugle fandt han kun paa større Celler Forlængelser, af hvilke flere 

 havde alle en bleg Nervetraads Karakter. Om Forholdet hos Mennesket og flere Pattedyr 

 skal jeg strax tale nærmere nedenfor. Schullze*) kunde bedst iagttage Forlængelser i 

 Egnen af Ora serrata, naar han vendte Nethindens Indside opad, og fandt da, at de i Hen- 

 seende til Lysbrydning og finere Bygning ikke vare at skjelne fra Opticustraade; han afbilder 

 nogle efter den angivne Forstørrelse af 500 Gange aldeles kolossale Celler og Forlængelser. 

 Men jeg kan ikke være enig med disse og andre Iagttagere om de paagjældende Elemen- 

 tardeles fuldkomne Identitet, vel at mærke, naar man ikke lader Sammenligningen beroe 

 paa en Enkelthed ved en enkelt Forlængelse eller en enkelt Hjernetraad. Forlængelserne 

 have altid samme Udseende som Cellemembranen og dens Indhold; de ere klare i friske 

 Øine, fint- eller grovtkornede og uden særskilt skarp Kontour i hærdede; deres Forløb er 

 snart lige, snart kroget; naar der findes Varikositeter paa dem, ere de uregelmæssige snart 

 til den ene snart til den anden Side og af samme Udseende som den øvrige Forlængelse. 

 Hjernetraadene i Seenervens Udbredning ere derimod altid klare saavel i friske som i hær- 

 dede Øine, aldrig kornede; de have en blød, men skarp Kontour, hvad enten Traaden er 

 saa fin, at den kun viser sig som en enkelt Linie eller som doppelt i lidt tykkere Traade; 

 Traadene have altid et lige , strakt Forløb ; Varikositeterne ere næsten altid lige stærkt 

 udviklede til begge Sider, og paa Grund af den i dem ophobede Masse have de en anden 

 Lysbrydning end den øvrige Traad. 



Efterat jeg saaledes har viist, at de fra Hjernecellerne afgaaende Forlængelser ikke 

 forefindes i saa stort Antal, at de kunne træde i Forbindelse med alle Seenervens Hjerne- 

 traade, og at de ikke stemme med dem i Henseende til Bygning og Forløb, foreligger der- 

 næst det egenlige Spørgsmaal om disse Forlængelsers direkte Overgang i Seenervens Hjerne- 

 traade. Jeg maa her forudskikke den Bemærkning, at jeg principielt burde stille mig paa 

 deres Side, der antage denne Overgang. Thi jeg har allerede i 1840 -) og udførligere to 

 Aar senere'), som jeg troer, først viist, at Hjernetraadene i Hjernen udspringe fra Hjerne- 

 cellerne, og jeg gjorde samtidigt opmærksom paa, at man maatte vogte sig for at ansee en 

 løsreven Varikositet, hvorved et Stykke af Traaden hænger, for at være en Hjernecelle med 

 afgaaende Hjernetraad, og at man heller ikke maatte ansee haleformige Forlængelser af 



') M. Schultze, Strickers Handbuch 1872, 2, p. 985, Fig. 346. 



') A. Hannover, die Cliromsäure, ein vorzügliches Hülfsmittel bei mikroskopischen Untersuchungen; 



Müller, Archiv für Anatomie und Physiologie 1840, p. 555. 

 ') A. Hannover, mikroskopiske Undersøgelser af Nervesystemet; det kgl. danske Videnskabernes 



Selskabs naturvidenskabelige og mathematiske Skrifter 1843, 10, p. U. 



