95 135 



Begyndelsen hverken iagttog egenlige multipolare Hjerneceller eller saae deres Forbindelse 

 med Opticustraade ; i et senere Arbeide anfører han dog Forlængelser uden Varikositeter, 

 som løbe ind i et Dundt af Seenerven, fra hvilke de ikke kunne skjehies; han afbilder 

 Celler med flere Traade (indtil 6, Fig. 1, b, c), hvorfra atter andre kunne udgaae. Imidler- 

 tid er hans Praeparationsmethode (Hærdning i Alkohol, Løsning af Limitans med Opticus- 

 laget og Hjernecellerne samt Afskylning og Pensling) ikke egnet til at vække Tillid til hans 

 Iagttagelse; det maa efter en saadan Præparation være umuligt at skjelne Forlængelserne 

 fra Radialtraade ; heller ikke har han kunnet faae Oie paa Kjernen i Hjernecellerne. En 

 Afhandling af Steinlin') kjender jeg kun af et Udtog; han antager, at Hjernecellerne hænge 

 sammen indbyrdes og med deres peripheriske Forlængelser danne et Net i Stratum granu- 

 losum. Hasse") paastaaer, at hver Hjernecelle henimod Opticuslaget er forsynet med en 

 Forlængelse, der ganske har udseendet af en Hjernetraad og maa ansees for en saadan; 

 Forlængelsen afgaaer for det meste under en meget spids Vinkel for derpaa at forløbe 

 videre med Traadlaget; dog skal man rigtignok ikke være tilbøielig til at ansec hans Fig. 

 15, e for en Hjernetraad. Han antager det for sandsynligt, at hver enkelt Hjernetraad staaer 

 i Forbindelse med en Hjernecelle. Af denne Fremstilling kan man ikke slutte, om han 

 antager en bestemt Overgang. 



Schultze, hvem det for hans Theorie om Stave og Tapper som nervøse og lys- 

 perciperende Elementer maatte være særligt magtpaaliggende at give en fyldig Fremstilling 

 af Forholdet, udtaler sig enten usikkert eller kun i al Korthed, skjondt han ellers har gjort 

 mange i det Enkeltgaaende Undersøgelser af Nethindens ovrige Elementer. Da han antager, 

 at Hjernecellerne ikke ere Andet end kjerneholdige Svulster paa en Axecylinder, maae ogsaa 

 de fra Cellerne udgaaende Forlængelser være uden Membran; dog kalder han dem ikke 

 Axecylindre saaledes som Opticustraadene. Saavidt han kan skjønne, ere alle Hjerneceller 

 multipolare; «unam earum aut fortasse complures processus secundum ea, quæ supra dis- 

 putavimus, in fibras n. optici continuari licet opinari»'''). Denne Ubestemthed forandres i 

 et følgende Arbeide til et Postulat, grundet paa en schematisk Tegning, som han for Theo- 

 riens Skyld har construeret; paa denne sees lo Hjerneceller, hver med sin Forlængelse, 

 som gaaer over i en og samme Hjernetraad af Seenerven'). I sit sidste Arbeide^^) erklærer 

 han, at man ikke kan tvivle om den direkte Overgang; thi «einzelne auf längere Strecken 

 verfolgbare Zellenausläufer stimmen in allen controllirbaren Beziehungen mit den Fasern 



') W. SteinÜD, Beilräce zur Anatomie der Relina; Vertiandlungen dor St. Oallischcii nuluj-wijs. 



Gesells. 1865—66; Virchow und Hirsch, Jahresbericlit l'ür ISü7, I, p. 56. 

 'l C. Hasse, Zeits. f. rat. Med. 1S67, 29, p. 259, 261. 

 ') M. Schullze, de retinae structura 18.i9, p. 20, 2-2. 

 *] M. Schultze, Archiv f. mikr. Anat. 1S06, 2, p. 262, Tab. 15, Fig. 2, h, i. 

 ») M. Schultze, Strickers Handbuch 1872, 2, p. 987, 1001. 



17* 



