136 96 



der Opticusschicht ïibei'cin» ; dette er alle hans Præmisser til en Konklnsion, der er af saa 

 stor Betydning for Synets Theorie. Paa et andet Sted i samme Arbeide, hvor han ligeledes 

 opstiller og afbilder et Schema, hvorefter han tænker sig Nerveledningen, siger han blot, at 

 de marvløse Opticustraade staae i Forbindelse med Hjernecellerne. Saavidt man kan skjønne, 

 har Schnitze kun undersøgt Mennesket i denne Retning; han vilde have fundet Vanske- 

 ligheden ved at eltervise en direkte Overgang langt sterre hos Dyrene, f. Ex. hos Fisk. 

 Merkels Iagttagelse vil blive omtalet under Macula lutea. 



Den seneste Iagttager er Santi Sirena'), der hos Hesten fandt Hjernecellerne om- 

 givne af en kjernerig Membran, som han fremstillede ved forskjelligo Keagentser, med 

 Kjerne og Kjernelegeme. Forlængelserne, som afgik fra Cellen uden skarp Grændse, fandtes 

 i Antal af indtil 10; de vare fintkornedc , med enkelte, skarpt markerede Ilande, analog 

 Opticustraadene, og kunde ligesom disse have skyttelformige Opsvulninger, der ikke vare 

 til at skjelne fra dem paa Opticustraadene; Forlængelserne kunde dele sig; nogle forenede 

 sig under spidse Vinkler med Dundterne af Opticustraadene og forløb videre med dem. 

 Dette Forhold har han iagttaget hos Fisk, Høns, Svinet og Hvalfisken. Men hvad der er 

 det Væsenligste: han anfører ikke, at Forlængelsen gik direkte over i en Opticustraad, 

 hvilket han vistnok ikke vilde have undladt at bemærke, da han siger, at de udad gjennem 

 Stratum granulosum forløbende Forlængelser forbandt sig med Cellerne i Stratum granu- 

 latum internum, og at andre Forlængelser forenede sig med hosliggende Hjerneceller. 

 Skjøndt hans Afbildninger saavel af Hjerneceller som af andre Dele af Nethinden oftest ere 

 gjorte ved en Forstørrelse, der omtrent er lig den af mig anvendte, ere Gjenstandene dog 

 fremstillede langt større, end det lader sig forene med det af ham opgivne Maal. Hjerne- 

 cellerne hos Hvalfisken, som han neppe har modtaget i frisk Tilstand, ere aldeles kolossale; 

 hans Afbildninger have megen Lighed med de af mig i mine mikr. Undersøgelser af Nerve- 

 systemet Tab. 2, Fig. 36 — 39 afbildede kolossale Celler fra den forlængede Marv og Rygmarv. 



Jeg har saaledes i del Foregaaende viist, at de Forlængelser, der udgaae fra 

 Hjernecellerne, hverken ere saa talrige eller saaledes byggede, at man tor antage en umid- 

 delbar Forbindelse med alle Seenervens Traade i Nethinden, og jeg har fremdeles angaaende 

 mine egne tidligere Iagttagelser om Iljernetraades Afgang fra Hjerneceller i Hjernen gjort 

 opmærksom paa, at jeg ikke kunde have Noget imod at see disse bekræftede ogsaa for 

 Hjernecellernes Vedkommende i Nethinden; dog maa jeg protestere imod, at Schultze*) 

 henregner mig til de Iagttagere, der have fremhævet Overensstemmelsen mellem Forlængelserne 

 og Nethindens Hjernetraade, eftersom jeg dengang end ikke havde nævnt Forlængelser 



') Santi Sirena, Uiitersuchungeii über den feineren Bau der Ganglienzellen und der Radialfasern 

 an der Retina des Pferdes und des australischen Wallfisches; Würzburger Verhandlungen 1871, 2, 

 p. 31, Tab. 5 og 6. 



') M. Schnitze, Strickers Handbuch 1875, 2, p. 987. 



