97 137 



fra Nelhiudcns Hjerneceller. De Iagttagelser, som foreligge af Andre, og som jeg ikke 

 uden Grund har meddelt saa fuldstændigt som muligt, afgive langtfra noget positivt Vidnes- 

 byrd; de ere enten usikkre, eller grundede paa en ikke forhaanden værende Lighed, eller 

 gjorte saa sjeldent og enkeltvis, at man paa ingen Maade deraf er berettiget til at drage 

 en almindelig Slutning om Forlængelsernes umiddelbare Overgang i nogle Hjernetraade og 

 endnu mindre tør udvide den til alle Forlængelser og alle Hjernetraade, hvorpaa det dog 

 egenligt kommer an; men et saadant Forhold ere alle Iagttagerne forsigtige nok til kun at 

 erklære for en Sandsynlighed. Jeg troer, at det overhovedet hører til Hjernecellernes Væsen 

 at udsende Forlængelser, men at disse, naturligvis med Undtagelse af den særegne Arts, 

 der i Hjernen tjener til Afgang for virkelige Hjernetraade , ikke have anden Betydning end 

 Forlængelser fra andre Celler, f. Ex. Pigmentcellernes eller Benlegemernes. Endelig have 

 de negative Vidnesbyrd, hvortil jeg ogsaa maa regne mit eget, vel ikke samme Beviskraft 

 som de positive, men de ere dog ikke uden Betydning; thi man maa erindre, at der, som 

 Krause") siger, gjennem alle Iagttagelser slynger sig som en red Traad en Bestræbelse 

 efter at finde det anatomiske Sammenhæng mellem Seenervens Udbredning og Stav- og Taplaget. 

 Det første og vigtigste Led i denne Kjede er Forbindelsen mellem Hjernecellernes For- 

 længelser og Seenervens Hjernetraade. Er dette Led bristet, hvad jeg i det Foregaaende 

 troer at have viist, falder dermed ogsaa hele MüUer-Schultzes Theorie om Lysstraalernes 

 Ledning fra Seenerven ud i Stav- og Taplaget. Vi ville imidlertid finde, at Kjeden brister paa 

 alle andre Steder i Nethindens forskjelllge Lag. 



3) Stratum granulosum. 



Dette Lag (Stratum moleculare Vintschgau, innere granulirte Schicht Henle, i Mod- 

 sætning til äussere granulirte Schicht o: Membrana intermedia mihi) bestaaer af en fint- 

 kornet Masse, der dog ved Hærdning af Øiet bliver mere grovtkornet; undertiden seer man 

 ligesom Levninger af destruerede Celler. Laget er i hærdede Øine ofte lodret stribet, 

 hvilket dels hidrører fra de gjennem Laget gaaende Radialtraade, dels maaskee er eiendom- 

 meligt for det. Ligeledes træffer man Striber, der ere koncentriske med Øiet, og som, selv 

 om de skyldes en Hærdning, synes at forudsætte en koncentrisk Udvikling af Lagene, hvil- 

 ket Babuchin-) er tilbøielig til at antage, medens Krause'"") troer, at de maaskee have en 

 optisk Betydning. Grændsen mod Hjernecellernes Lag er ikke skarp; Hjernecellerne ere 



') W. Krause, die Membrana (enestrata der Retina ISG8, p. 4. 



^) Babucliin, Beiträge zur Entwickelungsgeschichte des Auges; Würzburger naturwissenschaftlige 



Zeitschrift 1S64, 4, p. 76. 

 ') W. Krause, membrana fenestrata 1868, p. 43. 



