142 102 



Schichten der Netzhaut wiederfinden». "Es ist demnach wenig Aussicht vorhanden, dass 

 die Communication dieser Ganglienzellenaiisläurer mit den nervösen Fasern der folgenden 

 Schichten demonstrirt werden könne». Men er den mikroskopiske Iagttagelse trods den 

 derpaa anvendte Flid saa usikker, er man ikke berettiget til der[Kia at grunde en Theorie 

 om Lysets Ledning fra Seenerveu og udad, og det forekommer mig, at Schnitze selv bryder 

 Staven over sin egen Theorie. Dette er derfor det andet Led i Kjeden, som brister. 



4) Stialnin ijrtinitldtnm iiiterituiii. 



Hovedmassen i dette Lag (Stratum granulosum internum sen secundum Blessig, 

 äussere gangliöse Schichte Ilenle, mittlere Körnerzellenschicht Isaacsohn) dannes af virkelige 

 Hjerneceller; naar jeg imidlertid forhen ikke har kaldet dem saaledes, men blot benævnt 

 dem Celler, da er det ikke skeet, fordi jeg var i Tvivl om deres Natur, men for ikke at 

 fremkalde Forvirring ved at tale om Hjerneceller i to forskjellige Lag. Man seer bedst hos 

 Fisk, at de ere tydelige Celler med Membran og kjerne ligesom Hjernecellerne indenfor 

 Stratum granulosum. De have hos Fisk samme Storrelse som disse; i de øvrige Dyre- 

 klasser ere de mindre, især er Forskjellen paafakiende hos Fugle, hvor de kun vise sig 

 som Cellekjerner ligesom de smaa Hjerneceller, man træller i den lille Hjerne. Cellernes 

 Form er i Almindelighed rund eller oval, .sjeldnere kantet og da vistnok som Folge af det 

 gjensidige Tryk, naar Oiet er hærdet; forresten lindes der sandsynligvis en flydende 

 Mellemsubstauts, hvorved den runde Form bevares. Traadformige Forlængelser sees af og 

 til, fra en eller begge Sider af Cellen , men langtfra saa hyppigt eller af samme Længde 

 som Hjernecellernes; deres Væsen maa antages at være det samme som hines. I hærdede 

 Oine kan man Unde Cellerne fastklæbede til lladialtraadene, men de indgaae ikke nogen 

 l'^orbindelse med dem og ere endnu mindre indskudte i deres Forlob. 



Foruden disse Celler forekommer der i delte Lag, men ikke hos alle Dyr, Kjerner, 

 som tilhore Radialtraadene og ere af saunne l'.eskaffenhed som de, der findes paa og i 

 Bindevævstraade fra andre Steder. Om disse Kjerner kan man derimod sige, at de ere 

 indskudte i Traadens Forlob og i fuldstæiulig Kontinuitet med den. Netop af denne urund 

 afviger deres I'orm aldeles fra Cellernes, selv hvor de tilsyneladende kun vise sig som 

 Kjerner; de ere nemlig lange, tilspidsede i en eller begge Ender, sjeldnere afrundede eller 

 ragende stærkere udenfor den øvrige Del af lladialtraaden. De adskille sig ogsaa fra 

 Lagets skarpere kontourerede og mørkere Celler ved deres blege og flntkoruede Udseende. 

 De ere dernæst langt færre i Antal, idet der ikke hører mere end een Kjerne til hver 

 IVadialtraad. Endelig ere disse Kjerner ikke udelukkende henviste til nærværende Lag. Hos 

 Gjedden fandt jeg de skyttelformige Kjerner eller blotte Traadudvidninger langt hyppigere 

 eller i det mindste tydeligere i Stratum granulosum ; men Forholdet maa være forskjelligt 



