109 149 



som Heinemann*) beskriver hos Fugle, vil maaskee være at henføre her; han antager 

 forresten, at Laget dannes af de sig bredende Radiallraade, men hos Fugle er af ringe 

 Mæglighed. Ilenle-) beskriver og afbilder Hinden snart som flntkornet, snart som siribet 

 efter Længden, snart bestaaende af tvende saadanne Lag; men at domme efter den angivne 

 Tykkelse af 0,01 — 0,02""' har han ikke haft Membranen isoleret for sig eller ogsaa gjort 

 meget skraa Snit. Han har givet Membranen Navn af «äussere granulirte Schichte» i 

 Modsætning til vort Stratum granulosum; men denne Benævnelse er ikke passende, dels 

 fordi Membranen ikke danner noget Stratum i Analogie med andre Strata i Nethinden, men 

 er en virkelig Membran, dels fordi Substantsen ikke er granuleret paa samme Maade som 

 Substantsen i Stratum granulosum; Henie siger endog selv, at den kan være traadet. I 

 Macula, hvor den ellers i større Udstrækning mangler, fandt han engang paa Udsiden af 

 Stratum granulatum internum et enkelt Lag af smaa flade Celler, der vare sammenfoiede 

 som et Epithelium. En temmelig riglig Afbildning har Schnitze '') givet af Membranen hos 

 Frøen og Raja clavata, men henfører den til og kalder den Stratum intergranulosum. Men 

 den Beskrivelse, han senere'') giver af Membranen, for hvilken han nu antager den afHenle 

 anvendte Benævnelse, er kun beregnet paa at støtte hans Theorie, men stemmer ikke med 

 Virkeligheden. I sin simpleste Form bestaaer Membranen hos Mennesket og Pattedyr efter 

 Schnitze af et tyndt Lag kornet Substants med overordenligt fine Traade , der forløbe 

 skraat paa eller parahelt med Nethindens Overflade , og paa Grund af deres flue skyttel- 

 formige Varikositeter og glatte Overflade maae ansees for Nervetraade. Traadene udvikle 

 sig dels fra de peripheriske Forlængelser fra Cellerne i Stratum granulatum internum, dels 

 fra Stav- og Taptraadene. Men tiiføier han selv: «von den nervösen Fasern derselben 

 wissen wir nicht mehr als von denen der inneren granulirten Schicht», om hvilke vi rigtig- 

 nok vide meget lidt. Paa hans Afbildning Fig. 347, b seer man atter det fra andre Steder 

 bekjendte «Gewirr». Schnitze bliver fuldstændigt Beviset skyldigt for den Kilde, hvorfra 

 Traadene skulde have deres Oprindelse; thi han har ikke'seet den direkte Overgang hver- 

 ken fra CeUerne i Stratum granulatum internum eller fra Stav- og Taptraadene. Selv vover 

 han ikke at antage et radiairt Forløb for Traadene, hvilket ei heller findes, fordi Membranen 

 paa lodrette Snit, maaskee med Undtagelse af Mennesket, viser sig stribet koncentrisk med 

 Øiet, om end Stribningens stærkere Fremtræden muligen er en Følge af Hærdningen. 

 Heller ikke lægger Schnitze nogen Vægt paa, at Hasse'), som antager et lodret og horizontalt 



') C. Heinemann, Archiv f. palh. Anat. 18(54, 30, p. 258. 



'} i. Henle, GôUinger NachriclUen Wii, Nr. 15, p. 310; Eingeweidelchre 1866, p. 653, Fig. 489, 495, 



497, 498, 499, 501 B; p. 667, Fig. 514. 

 'j M. Schullze, de retinae structura 1S59, Fig 4, b, 5, d. 

 *( M. Schuitze, Strickers Handbuch 1872, 2, p. 990, 1005. 

 ') C, Hasse, Zeits. f. rat. Med. 1867, 29, p. 255, 270. 



Vidensk Selsk. Skr., 5 Bække, natuividensk. o^ mBtbem. Afd. \1 2. 19 



