127 167 



som Celler med en deres Indre helt udfyldende Kjeme. Han har afbildet Forholdet hos 

 Svinet, og man seer tydeligt en lys Række Hætter, der paa Grund af deres Mængde giver 

 Formodning om, at Tappernes Antal hos Svinet har betydelig Overvægt over Stavenes. 

 Ogsaa Hasse ^) beskriver Hætten hos Mennesket som rund eller oval Celle med stor Kjerne 

 og afbilder den med en Afsnoring indenfor Membrana limitans externa. Af Frøen afbild* 

 Landolt-) en Hætte, som er delt efter Længden, men Tegningen er ikke rigtig, ligesom 

 ogsaa Schullze paa forskjellige af sine Afbildninger af Mennesket og flere Dyr fremstiller 

 Kjernen altfor stærkt fremtrædende, hvis den ellers overhovedet existerer. Forresten seer 

 man ofte hos forskjellige Dyr en lys Bræmme nærmest Membrana limitans externa, rime- 

 ligvis hidrorende derfra, at Snittet ikke er faldet ganske lodret, men noget skraat. 



De andre Legemer, som findes i dette Lag, fortjene ikke ISavn af Korn hos alle 

 Dyr; thi hos Froen danne de virkelige Celler med Kjerne og Kjernelegeme og staae ved 

 en Traad i Forbindelse med Tapperne. Det er muligt, at det er dem, IManz'') har iagt- 

 taget, naar han om Frøen angiver, at nogle af Kornene vare omgivne af en lys Søm, og 

 at andre Korn havde Forlængelser, som kunde dele sig. I et Tilfælde hos Mennesket fandt 

 Henle^) Kornene liggende som Kjerner i det Indre af en lys fmtkontoureret Celle, hvis 

 Diameter omtrent var doppelt saa stor som Kornets, hist og her endog betydeligt større; 

 undtagelsesvis var der 2 — 3 Korn i en Celle. Henle mener, at naar tidligere Iagttagere 

 som Bowman, Pacini, Kijlliker og Müller have anseet Kornene for Celler, da have de an- 

 taget for Regel, hvad der kun er Undtagelse, fegtet han har nogen Mistillid til sin lagt- 

 lagelse og ikke ganske vil afvise Formodningen om, at Forholdet skyldes en pathologisk 

 Tilstand eller en Substantsudtræden efter Doden, er det dog tænkeligt, at Legemerne i 

 Virkeligheden ere Celler, men med saa tæt omsluttende Cellemembran, at de i Regelen 

 kun vise sig som Kjerner eller Korn. Benævnelsen Korn vil derfor være mest passende. Kornene 

 danne et enkelt eller flere Lag med stor Afvexling endog indenfor samme Dyreklasse ; hos Gjedden 

 findes kun et enkelt Lag, hos Aborren flere Rækker. Hos Fugle og Pattedyr ere de talrige, 

 ofte kantede ved gjensidigt Tryk eller stablede regelmæssigt paa hverandre. Deres Antal 

 kan være meget forskjelligt i samme Øie, om end Stavenes Antal forbliver det samme. 



Kornene sidde i Regelen pas de fra Stavene udgaaende Traade eller ere indskudte 

 i deres Forløb ; men saaledes som jeg forhen har viist, findes der ogsaa Smaagrene paa de 

 fra Tapperne udgaaende Traade, og i Fovea coeca og dens Omkreds, hvor der kun findes 

 Tapper og kun undtagelsesvis Stave, maae Kornene enten ligge frit eller hænge paa 



>) c. Hasse, Zeils. f. rat. Med. 1S67, 29, p. 2:^0, Tab 7, l-'ig. 6. 



=) E. Landolt, Archiv 1'. niikr. Anat. 1871, 7, Tab. 9, Fig. 2. 



ä) VV. Manz, Zeils. f. rat. Med. 1S61, 10, p. 311. 



*) J. Henle, 1. c. 



21* 



